Tekstityksen versionumero: 1.4 Päiväys: 01.10.2006
Suomennos: Platypus, Axeman, Tuke, DonMeduza, DickJohnson, -
j8aj, Cromwell, unltd, Sensei, jackblack12 ja Juuseri
Oikoluku: j8aj
JEESUS PELASTAA
Mitä hän tuolla oikein puuhaa?
Mitä pirua hän tuolla oikein puuhaa?
Enron kasvatti varansa 16 vuodessa 10 miljardista dollarista -
65 miljardiin. Konkurssi tapahtui 24 päivässä.
- Mitä pirua hän tuolla oikein puuhaa? - Yhtiö luhistui niin nopeasti -
ja täysin, että konkurssi tapahtui vain viikoissa.
Siinä oli kaikki valtavan skandaalin ainekset.
Hän salaa jotain meiltä muilta.
Enronin yksittäinen kohtalokas virhe oli ylpeys.
Lisäksi syynä oli myös ylimielisyys, suvaitsemattomuus ja ahneus.
Rahan sokaisemina he eivät tajunneet upottavansa pelastusvenettään.
Meillä on oikeus tietää.
Ahneus kasvoi jatkuvasti.
Heidän kohtalonaan oli ajaa kielekkeeltä alas täydessä vauhdissa jossain vaiheessa.
On tyrmistyttävää, että he onnistuivat siinä niin kauan.
- Todellisuudessa Enron oli korttitalo. - Emme tienneet, että korttitalo -
oli perustettu öljylammikon varaan.
Se oli kuin täydellinen illuusio.
Kokous alkaa. Kyseessä on Yhdysvaltojen suurin yrityskonkurssi.
Selvitämme mitä tapahtui, ketkä ovat vastuussa -
ja miten tällainen voidaan estää tulevaisuudessa.
Enronin tarina on niin kiehtova, koska ihmiset mieltävät sen koskevan lukuja.
Että kyse olisi monimutkaisista liiketapahtumista. Todellisuudessa se on tarina ihmisistä.
Se on varsinainen ihmistragedia.
Tänään kello 02:23 Sugar Landin poliisi löysi John C. Baxterin -
ajoneuvostaan ampumahaava päässään.
Itsemurhaviesti on löydetty myös.
Ylikonstaapeli, viittaako mikään siihen, että tämä liittyisi Enronin konkurssiin?
Tiedämme hänen olleen Enronin työntekijä, mutta itsemurhan syytä emme tiedä.
30. tammikuuta 2002
Herra Skilling, otan esille surullisen asian. Se on tietysti Cliff Baxterin itsemurha.
Avauspuheenvuorossanne mainitsitte hänen olleen paras ystävänne.
Keskustelitteko usein ennen hänen kuolemaansa?
- Kyllä. - Keskustelitteko Enronista?
Kyllä.
Kaikki, jotka tunsivat Cliffin lähellä loppua, tiesivät hänen olevan surun murtama -
tapahtuneen takia.
Cliff tuli kotiini -
sanoen, että meitä kutsutaan pedofiileiksi.
Hän sanoi, että se maine ei lähde koskaan pois.
- Herra Skilling, ettekö usko sitä? - Mitä?
Uskotteko lehdistön ja kaikkien olevan väärässä -
puhuessaan Cliff Baxterista, teistä tai kenestä tahansa hallituksen jäsenestä -
alentavasti tai korruptoituneesti?
- Sekö on kantanne tänään? - En usko...
En tehnyt mitään väärää.
Tein kaiken osakkeenomistajien hyväksi koko työhistoriani ajan.
Kuka oli loppujen lopuksi vastuussa Enronin perikadosta?
Joitain vuosia sitten Enron oli Yhdysvaltojen 7. suurin yritys, -
jonka arvo oli lähes 70 miljardia dollaria.
Asiantuntijat ylistivät sitä uutena yritysmallina.
Tätä kauppatilaa miehittivät Yhdysvaltojen parhaimmat ja älykkäimmät -
energian ja sähkön tulevaisuutta kartoittaen.
Korkealle johtivat omat portaat -
Ken Layn ja Jeff Skillingin rakennuttamiin ylellisiin salonkeihinsa.
Heidät tunnettiin huoneen fiksuimpina -
uppoamattoman aluksen kapteeneina.
Titanicin tapauksessa kapteeni upposi aluksen mukana.
Enronin tapauksessa kapteeni näyttää antaneen itselleen ja ystävilleen bonuksen, -
laskeneen itsensä ja johtajat pelastusveneisiin ja huutanut: "Ei syytä huoleen!"
Skillingin tapaan Ken Lay sanoi, ettei tehnyt mitään väärää.
- Hyvää huomenta. - Voimmeko puhua? Edustamme CNN:ää.
- Ei tänä aamuna. Kiitos. - Talousasioiden lisäksi -
jotkut epäilivät poliittista salaliittoa.
Enron oli George W. Bushin ensimmäisen presidenttikampanjan -
- suurin yritystukija. - Tämä ei ole poliittinen asia, vaan yritysasia.
Enron lahjoitti varoja monelle Washington DC:ssä.
Jos he hakivat apua tältä hallinnolta, he eivät sitä saaneet.
Avun saamisen kieltäminen on sama kuin sanoisi:
"Minulla ei ollut poliittisia suhteita tuohon mieheen, herra Layhin."
Entä se, että George W. Bush kutsuu Ken Layta Kenny-pojuksi?
Se on aviomiehelleni antamani lempinimi, jonka hän kuuli.
- Se ei siis ole presidentin keksimä. - Ei todellakaan.
Julkaistujen raporttien mukaan miehenne ansaitsi noin 300 miljoonaa dollaria -
Enronilta viimeisten neljän vuoden aikana palkkioista ja osakkeista.
- Mitä niille rahoille tapahtui? - Ne ovat mennyttä. Mitään ei ole jäljellä.
ENRONIN OSAKKEENOMISTAJIEN ASIANAJAJA
Nämä ovat silputut todisteet, jotka saimme Enronista.
Sisäpiiriläiset olivat myyneet osakkeitaan -
miljardien dollarien edestä edeltävinä kuukausina.
Myittekö osakkeita 66 miljoonan dollarin edestä?
- En tiedä. Minulla ei ole tietoja mukanani. - Olisiko se yllätys?
Ei olisi.
Herra Fastow sai vain 30 miljoonaa Enron-osakkeistaan, -
mutta hän sai toiset 30 miljoonaa muista liiketoimistaan.
Uskon sen olleen vain välitön raivonpuuska -
Layta, Skillingia ja Fastowia kohtaan, -
kun ihmiset ymmärsivät, kuinka paljon he olivat netonneet -
ja kuinka teennäinen yrityksen esiintyminen oli ollut.
SYYTETÄÄN ENRON-SILPPUAMISESSA
Uutiset Enron-todisteiden silppuamisesta lisäsivät kysymyksiä.
Mitä vastauksia hävisi silputtujen asiakirjojen mukana?
20 000 työntekijää oli menettänyt työnsä.
2 miljardia dollaria oli kadonnut eläkkeistä ja eläkerahastoista.
Oliko Enron muutaman pahan miehen aikaansaannosta -
vai yhdysvaltalaisen unelman tumma varjo?
KENNY-POJU
Lay tulee mukaan Enronin tarinaan vaatimattomista oloista.
Isäni oli baptistipappi -
ja hän oli virassa jo, kun olin todella nuori, -
ehkä kaksi- tai kolmivuotias.
Ken Lay oli baptistisaarnaajan poika köyhästä suvusta -
ja hän jo nuorena teki useaa työtä.
Hän selvästi ajatteli, että asiat voivat parantua. Hän oli hyvin kunnianhimoinen -
kerätäkseen itselleen varallisuutta. Hän kertoi tarinan, kuinka istui traktorilla -
unelmoimassa liikemaailmasta. Siitä, kuinka erilainen se oli hänen perheeseensä verrattuna.
Lay oli taloustieteiden tohtori ja kannatti jo nuorena markkinoiden vapauttamista.
Hän oli aikaansa edellä. Lay ajatteli energiamarkkinoita -
säännöstelemättöminä. Etenkin säädöksiin täysin sidottua -
maakaasukauppaa. Hän painosti voimakkaasti päättäjiä muuttamaan asian.
Washingtonissa Lay osallistui uuteen ristiretkeen vapauttaakseen liikemiehet -
hallituksen säädöksistä ja laeista.
Hallitus ei ole ratkaisu ongelmiimme, se on ongelmamme.
Laaja-alaisimman taloudellisen kehityksen lyhimmässä ajassa saavuttaneet valtiot -
eivät ole tiukimmin valvottuja, eivät välttämättä suurimpia kooltaan -
tai rikkaimpia luonnonvarojen suhteen.
Niitä yhdistää ainoastaan heidän uskonsa markkinoihin.
ITÄ-TEXAS, MAAKAASUJALOSTAMOT
Markkinoiden säännöstelemättömyyden taika ajoi Ken Layn Enronin johtajaksi vuonna 1985.
Yhdistettyään laajoja maakaasuputkien verkostoja -
Lay ajatteli Enronin olevan valmis hyötymään hallituksen päätöksestä -
antaa kaasun hinnan kellua valuuttakurssien mukana.
Ken Lay ajatteli markkinoiden vapauttamista -
siitä mahdollisesti ansaittavan rahan kannalta.
Ken Lay ei ollut yksin. Pari texasilaista öljymiestä oli samaa mieltä siitä, -
kuinka valtio saataisiin ajettua pois energiamarkkinoilta.
Luulen, että he vain ymmärsivät toisiaan ammatillisessa mielessä, -
kuten kaksi eri käärmelajia ymmärtäisivät toisiaan.
Lay oli läheisempi vanhemman Bushin kanssa, mutta Texasin kuvernöörinä ollessaan -
George W. Bush soitteli mielellään Ken Layn puolesta.
Kyseessä on ennennäkemätön tapaus. Tämä on selvästi -
tärkein presidenttisuvun merkittävä suhde -
liikeyritykseen koko Yhdysvaltain historiassa.
Kun Rich Kinder, yksi Enronin johtajista lähti yrityksestä, -
Lay järjesti videojäähyväiset.
Rich, minua pyydettiin keksimään sinulle jotain sanottavaa, -
kun lähdet Enronista, ja sanon näin: Älä lähde Texasista.
Rich, olet ollut todella mukava Bushin sukua kohtaan.
Kukaan ei tainnut tehdä yhtä paljon Georgen hyväksi -
tässä vaiheessa minun ja Barbaran elämää.
Ne asiat merkitsevät. Perhe ja ystävät.
Ensiksi George Bush vanhempi auttoi takaamaan miljoonien -
tukiaiset valtiolta Enron Internationalille.
Lisäksi hän puolsi Layta markkinoiden vapauttamisen ulkoasiainmieheksi.
Enron on yritys, joka hoitaa asiat kaikkien kanssa rehellisesti.
Haluamme ihmisten ajattelevan kaupat tehtyään, että ovat olleet tekemisissä -
rehellisyyden ja totuuden korkeimman tason kanssa.
Hän kätkeytyi aina moraalisen oikeudenmukaisuuden viittaan.
Eräs aiempi tapaus sai kuitenkin arvelemaan, seisoiko hän sanojensa takana.
Se oli Enronin öljyskandaali, joka tunnetaan myös nimellä Valhalla-skandaali.
Ollessanne töissä Arthur Andersenilla, olitteko mukana tutkimuksissa koskien -
- yritystä nimeltä Enron Oil? - Kyllä olin.
Kyseisen yhtiön tapauksessa vuonna 1987 oli kyse -
Enronin kahden välittäjän varojen väärinkäytöstä.
Vuonna 1987 kaksi öljyvälittäjää löi vetoa Enronilla puolesta, -
nousisiko vai laskisiko öljyn hinta.
Öljykauppa on kuin uhkapeliä. Joskus voittaa ja joskus häviää.
Enron Oil näytti kuitenkin voittavan koko ajan Ken Layn riemuksi.
Yritin selittää Ken Laylle niillä markkinoilla olevista valtavista riskeistä.
Siellä voi menettää helposti sijoituksensa kymmenkertaisesti.
Veteraaniliikemies Mike Muckleroy epäili Enronin jatkuvia suuria voittoja.
Öljykaupassa oli selittämättömiä tuottoja. Jopa monet Ken Layn alaiset epäilivät niitä.
Sillä alalla ei voi tehdä laillisesti sellaisia voittoja. Jotain outoa oli meneillään.
Jotain outoa tapahtuikin.
Ensimmäinen vihje tuli nimettömänä koskien yhtiön toimitusjohtajaa, Louis Borgetia.
Borget oli ottanut yli kolme miljoonaa dollaria Enronin rahoja -
ja tallettanut ne henkilökohtaiselle tililleen.
Oli ulkomaantilejä, väärää kirjanpitoa ja jälkiä, -
jotka johtivat yrityksen rahastonhoitaja Tom Mastroenista salaperäiselle -
libanonilaiselle keinottelijalle, jota kukaan ei löytänyt. M. Yassille.
- Johtopäätöksenne nimestä? - My Ass.
M. Smart puolestaan oli Maxwell Smart. He vain pilailivat.
Borget ja Mastroeni kutsuttiin Houstoniin.
Ensin he esittelivät Enronille väärennettyjä pankkitietoja, -
jonka jälkeen myönsivät ohjanneensa Enronin voittoja henkilökohtaisille tileilleen.
Asia tuotiin Enronin hallituksen käsiteltäväksi ja tilintarkastajat kutsuttiin tutkimaan asiaa.
Kokouksessa tilintarkastajat kertoivat Laylle, että Borget kumppaneineen manipuloi tuloja, -
tuhosi päivittäisiä kirjanpitoja sekä uhkapelasi aivan liian suurilla panoksilla.
Seuraavana päivänä saimme tietää, että Layn päätös oli -
olla muuttamatta mitään.
Hän sanoi syyksi, että se oli ainut voittoa tuottava osa koko yhtiöistä.
Eikä hän voinut tappaa munivaa kanaa.
Välittäjiä ei erotettu, eikä edes rangaistu.
Sen sijaan Enronin Borgetille lähettämässä viestissä luki:
Jatka miljoonien takomista.
Enronin riskien vähentämisen sijaan Lay kehotti alaisiaan uhkapelaamaan enemmän.
Sitten heidän onnensa kääntyi.
Kaksi kuukautta myöhemmin sain paniikkipuhelun, -
että he ovat hävinneet 90 miljoonaa dollaria -
viiden päivän aikana. Saatoimme vain -
tutkia millaiset vahingot oli jo aiheutettu.
Muckleroy lensi seuraavalla lennolla New Yorkiin.
Hän tiesi, että Mastroenilla on toisetkin tilikirjat -
ja hän tekisi mitä vain päästäkseen käsiksi niihin.
Näytin Tomille kaapin paikan. Kerroin hänelle, että on kaksi vaihtoehtoa.
Joko Borgetin välittäjäkumppani, -
joka oli saksalainen asekauppias, tappaa hänet tai minä tapan hänet.
Sanoin, että otan sinut kiinni menet minne tahansa.
Ennemmin tai myöhemmin saan sinut.
Seuraavana päivänä Mastroeni tuli oikeiden kirjojen kanssa.
Öljyvälittäjät olivat uhkapelanneet kaikki Enronin varat.
Nopeasti toimimalla Muckleroy harhautti markkinoita -
ja onnistui pelastamaan yhtiön.
Valhallan jälkeen Ken Lay väitti olevansa järkyttynyt siitä, -
että hänen alaisena olivat uhkapelanneet niin holtittomasti.
Ken Lay oli silti ollut tietoinen otetuista riskeistä.
Hän oli nähnyt raportit, jotka varoittivat välittäjien käyttäytymisestä.
Enronin lopusta asti Ken Lay on sanonut, -
että häntä ei voida pitää vastuullisena asioista, joista hän ei tiennyt.
Kuulostaa samalta kuin Valhallan tapauksessa. Uskotteko, ettei hän tiennyt?
Voin vastata vain Valhallan puolesta.
Ken Lay tiesi asiasta, koska kerroin sen hänelle itse.
Tilintarkastajat kertoivat Ken Laylle, -
että kaksi arvaamatonta välittäjää tulisi erottaa.
Lay luki raportin ja tutki budjettiaan.
Hän arvioi paljonko nämä kaksi johtajaa olivat tienanneet -
ja mitä hän voisi hävitä, jos heidät erotetaan.
Päätökseni oli, että Laylle tulot ovat tärkeämpiä kuin omantunnontuskat -
ja silmien alla olevaan epärehellisyyteen reagoiminen.
Mastreoni sai ehdollista.
Borget tuomittiin petoksesta ja hän vietti vuoden vankilassa.
Kun suurin rahantekijä oli vankilassa, Ken Laylla oli ongelma.
Kenet hän löytäisi tekemään rahaa Enronille?
Joka vuosi, joka päivä, joka viikko täytyy keksiä uusia ideoita.
MIES JA SUURI IDEA
Ken Lay palkkasi Jeff Skillingin, jolla oli näkemys maakaasuliiketoimen tulevaisuudesta.
Ken Lay pitää itseään visionäärinä ja -
hän piti myös muista ihmisistä, joita piti visionääreinä.
Hän piti ihmisistä, joilla oli suuria ideoita. Jeff Skillingilla oli kaikista suurimmat ideat.
Jeff Skillingin suurin idea oli löytää uusi tapa toimittaa energiaa, -
sen sijaan että toiminta pohjautuisi toimitettuun energiaan.
Enronin täytyisi kehittää eräänlaiset osakemarkkinat maakaasulle.
Se oli suuri idea. Energian muuttaminen kaupankäynnin välineeksi, -
jolla voitaisiin käydä kauppaa kuin osakkeilla ja obligaatioilla.
Se oli yksi hyvä idea. Vuonna 1992, käyttämällä sitä ideaa, -
meistä tuli Pohjois-Amerikan suurin maakaasun ostaja ja myyjä.
Jeff oli kuin profeetta. Hän tuli ja kertoi, että on olemassa uusi maailma.
Unohtakaa jo putket ja muut energiansiirtomuodot.
Voimme uudelleenluoda tämän koko teollisuuden.
Vinson & Elkinsin asianajaja -
Amanda Martin oli yksi ensimmäisistä Jeff Skillingin palkkaamista johtajista.
Hänestä tuli osa sisäpiiriä.
Jännitys oli käsinkosketeltava. Ette voi kuvitella kuinka ylpeitä olimme.
Meillä oli johtaja, joka takoi meihin sellaista itseluottamusta, -
että jos olemme viisaita, kaikki on mahdollista.
Alkaisimme siis tienata rahaa.
Se pelkästään vahvisti ajatusta, että tästä tulisi jotain suurta.
Skilling näki mahdollisuuden rakentaa teollisuus uudestaan ja aloittaa liiketoiminta tyhjästä.
Hänellä oli yksi tietty ehto, ennen kuin hän liittyi Enroniin.
Hänen täytyi saada käyttää kirjanpidossa markkinahintaan arvostamista.
Arthur Anderson puolsi sitä ja Rahoitustarkastus hyväksyi sen.
Muistan kävelleeni sisään ja kysyneen, mitä täällä tapahtuu.
Kaikki olivat iloisia ja oli samppanjaa. Saimme luvan arvostaa markkinahintaa kirjanpidossa.
Olen usein miettinyt, miten selkeä kuva minulle jäi siitä hetkestä.
Se oli ensimmäinen askel -
Enronin tiellä kohti perikatoa.
Markkinahintaan arvostaminen salli Enronin kirjata mahdolliset voitot -
samana päivänä, kun sopimus oli allekirjoitettu.
Riippumatta siitä kuinka vähän rahaa oikeasti tuli, -
muulle maailmalle Enron pystyi kertomaan voitoiksi mitä halusi.
Erittäin subjektiivista.
Se jätti mahdollisuuden manipulointiin.
Enron sanoi myyvänsä energiaa kymmenen vuoden päästä -
tiettyyn hintaan per kilowatti.
Eikä kukaan voinut todistaa, että he pystyvät siihen.
PARODIA ENRONIN MARKKINAHINTAAN ARVOSTAMISESTA
JEFF SKILLING NÄYTTELEE ITSEÄÄN Olemme työskennelleet ahkerasti.
Katso mitä meillä on. Pääomasta viime vuonna 20 miljoonaa voittoa.
Uskomme pystyvän 120 miljoonan voittoon.
Välittämisestä 10 miljoonaa viime vuonna. Uskomme 64 miljoonaan tänä vuonna.
Tämä on asian ydin. Siirrymme markkinahintakirjanpidosta -
kirjanpitoon nimeltä HTA.
Hypoteettinen tulevaisuuden arvo -kirjanpito.
Jos teemme sen, voimme lisätä ziljoona dollaria kirjanpitoon.
Tuo kuulostaa uskomattomalta!
Jeff, kiitos!
Tuo on mahtava idea! Pääset vielä pitkälle, poikaseni.
- Ehkä jonain päivänä jopa pääjohtajaksi. - Niinkö luulet? - Luulen!
Hän todella uskoi, että idea oli kaikki kaikessa.
Idean saadessa sitä täytyisi hyödyntää heti.
Muuten joku vähäpätöisempi ihminen keräisi voitot ideasta, -
jonka joku suurmies on keksinyt aikaisemmin.
Kun Jeff Skilling haki Harvardin yliopistoon, -
professori kysyi häneltä, oliko hän fiksu.
Jeff vastasi: "Olen helvetin fiksu."
Yksi hänen lempikirjoistaan oli Geenin itsekkyys, -
joka kertoo siitä, kuinka ihmisluontoa ohjaavat ahneus ja kilpailu suvunjatkamisen välineinä.
Enronilla Skilling halusi päästää irti eloonjäämisen perusvaistot.
Jeffillä oli hyvin darwinilainen näkemys maailmasta.
Hänen tiedettiin sanoneen Enronin ensimmäisinä vuosina, -
että raha oli ihmisten ainoa motivaation lähde.
Skillingin käsitys siitä, kuinka maailman pitäisi toimia, -
kulkeutui eteenpäin ja vaikutti kaikkiin Enronin liiketoimiin.
Hän pani alulle PRC-järjestelmän, jonka avulla arvosteltiin suorituksia.
Sen perusteella ihmiset luokiteltiin ryhmiin yhdestä viiteen, -
ja noin kymmeneksen ihmisistä täytyi olla ryhmässä viisi.
Heidät täytyi erottaa.
Prosessia kutsuttiinkin arvioi ja pudota -arvioinniksi.
Olen vakuuttunut siitä, -
että PRC on tärkein yhtiönä harjoittamamme prosessi.
En ole vielä kuullut yrityksen menestyvän -
erottaessaan vuosittain 15 % työntekijöistään.
Puhumattakaan siitä, että muiden työntekijöiden piti äänestää erotettavat.
Kun ryhmä arvioi teitä, keskustelette suoraan -
minun ja Kenin kanssa siitä, mitkä yrityksen tavoitteet ovat ja kuinka te sovitte niihin.
Se oli brutaali prosessi.
Mahdollisuus 25-vuotiaalle -
mennä arvioitavaksi ja olla toista parempi, -
minkä jälkeen saada viiden miljoonan dollarin bonuksen...
En usko, että sellaista tapahtuu monessa yrityksessä.
Meillä on ankara kulttuuri. Se on erittäin -
aggressiivinen kulttuuri.
Enronilla välittäjät olivat aggressiivisimpia.
Jos olen menossa esimieheni toimistoon -
puhumaan palkkiostani ja jos se kaksin- kertaistuu jyrätessäni matkalla jonkun, -
sitten jyrään jonkun.
Sellaisia ihmiset olivat.
Välityspuolella meidän täytyi olla suurin ja pahin yhtiö alalla.
Jos halusi olla alalla, oli välttämätöntä asioida Enronin kanssa.
Enronin välittäjät olivat kuin supervoimakas koulujengi, -
jota edes rehtori ei uskaltanut pitää kurissa.
Heistä oli tullut yrityksen vähiten mainostettujen voittojen koneisto.
He omaksuivat Jeff Skillingin ja Ken Layn uskon vapaisiin markkinoihin -
ja loivat siitä ideologian.
Se ilmensi melkein uutta ekonomista uskontoa.
ENRONIN MAINOS
Enron muuttaa monien hyödykkeiden markkinat.
Se luo avoimen ja läpinäkyvän kauppatilan, -
joka korvaa pimeän ja sokean entisen järjestelmän.
Se on todella yksinkertaista. Avaat tietokoneen, ja siinä se on.
Se on visiomme. Yritämme muuttaa maailmaa.
Miksi?
Uskon Skillingilla olleen pakonomainen tarve uskoa Enronin menestykseen.
Hän taisi samastua Enroniin. Hän ilmaisi kerran olevansa Enron.
Enronin työntekijöistä useat olivat entisiä nörttejä, -
- mukaan lukien Jeff Skilling. - Hänellä oli vatsaa ja suuret lasit.
Hän oli kaljuuntumassa. Yhtenä päivänä hän sitten heräsi ja päätti muuttaa itsensä.
Hän aloitti kuntoilemisen ja laihtui, mutta avainasemassa olivat -
hänen luja tahdonvoimansa ja voimakas persoonansa.
Kun Jeff korjautti laserilla silmänsä, kaikki muutkin Enronilla tekivät niin.
Kukaan ei käyttänyt enää laseja.
Jeff Skilling on traaginen hahmo klassisessa mielessä.
Ihmiset kuvaavat häntä häikäisevän välkyksi.
Hän poikkesi muista myös tavassaan huijata itseään.
Hänestä sai kuvan, ettei hän ottanut riskejä, mutta todellisuudessa hän oli uhkapeluri.
Hän pelasi huikeita summia ennen kuin täytti 20 vuotta -
tehden villejä arvauksia.
Jeff Skilling nautti riskeistä. Hän oli suuri riskinottaja.
Hän puhuikin haluavansa mennä retkille, joilla voisi oikeasti kuolla.
Se johtikin Jeff Skillingin vetämiin matkoihin, -
joissa oli mukana muutamia ystäviä ja asiakkaita.
Enronin ydinryhmä harrasti näitä villejä seikkailuja.
Andy Fastow ja Ken Rice olivat mukana.
Matkoista tuli legendoja. Voimme miettiä, -
mistä kaikista vaaroista he yrittivät selviytyä.
Se kuitenkin pönkitti heidän miehisyyttään.
He tekivät ikimuistoisen matkan Bajaan.
2 000 kilometriä Meksikon kallioista maastoa.
Ihmiset rikkoivat motocross- pyöriään sillä retkellä.
Ken Rice satutti huulensa ja tarvitsi useita tikkejä.
Ihmisiltä murtui luita. Yksi kaveri kaatoi Jeepin ja oli kuolla.
Sellaisista Enron-tarinoista tuli legendoja, -
jotka ruokkivat paikan miehistä ilmapiiriä.
Skillingilla oli oma tapansa kuvata ihmisiä, joista piti. Hän piti "piikikkäistä ihmisistä".
Hän piti ihmisistä, joissa oli jotain äärimmäistä.
PIIKIKKÄÄT IHMISET
Ken Rice oli yksi näitä ihmisiä. Hän oli joukon myyntimies.
Hän oli miellyttävä ja hauska, miesten mies.
Hän teki sopimuksia energiayhtiöiden kanssa.
Cliff Baxter, Enronin pääkaupantekijä, -
hän oli tavattoman lahjakas sopimusten tekemisessä, -
mutta hän oli maanis-depressiivinen.
Baxter oli todella fiksu ja suorasukainen.
Hänen ajatusmaailmansa oli lähimpänä Skillingin ajatuksia.
Mies nimeltä Lou Pai oli Skillingin ykkösmies, -
joka auttoi alkuvuosina liiketoiminnan rakentamisessa ja oli mukana -
Enronin tuhoontuomitussa yrityksessä nimeltä Enron Energy Services.
Millainen oli EES:n toimenkuva teidän johtaessanne sitä?
Se myi energiapalveluja -
teollisuusasiakkaille.
Skilling asetti Lou Pain ESS:n johtoon, -
koska se oli todella tärkeää Enronille ja Skillingin tulevaisuudelle.
Hän kutsui Lou Paita ohjuksekseen.
Lou Pai hoitelikin Skillingin viholliset uskomattomalla taidolla.
Jos se merkitsi ruumiita matkan varrella, asia ei haitannut Skillingia.
En tunne mitään.
Lou Pai oli mystinen hahmo, kuin näkymätön toimitusjohtaja.
Hänen toimistonsa sijaitsi hetken seitsemännessä kerroksessa.
Se oli pitkä toimisto. Paljon lasia, kuin suojattu tila.
Ohikävellessä olisi vain huomannut toimiston olevan tyhjä.
Lou Pai ei ollut kiinnostunut yksityiskohdista.
Häntä näytti motivoivan vain kaksi asiaa:
Raha ja erikoinen viehtymys strippareihin.
Paille luvut olivat kaikki kaikessa.
Hän kävi siellä usein töiden jälkeen välittäjien kanssa.
Pai kulutti huomattavia summia rahaa. Laskut maksettiin Enronin edustustileiltä.
Hänen huhuttiin vievän strippareita Enronin tiloihin.
Lähes kaikki tiesivät tarinan. Puhuttiin, että koska hän oli rauhallinen, -
hentoääninen, vaatimaton persoonallisuus, -
oli mahdollista, etteivät stripparit uskoneet hänen olevan toimitusjohtaja.
Pai siis vei heidät toimistoonsa, -
ja stripparit kaiketi järjestivät hänelle esityksen.
Yhtenä iltana eräs sanoi hänelle:
"Lou, me muut olemme poikamiehiä, -
tämä käy kyllä, mutta kuinka vaimosi ei haista stripparien tuoksuja?"
Lou sanoi: "Minulla on salaisuus. Poikkean huoltoasemalla kotimatkallani, -
ja läikytän hieman bensiiniä päälleni. Se peittää tuoksun."
Eräs mies piikitti:
"Eikö vaimosi luule, että nussit huoltamoapulaista?"
Kaikki katsoivat Paita säikähtäen.
Hiljaisuus laskeutui pöytään, sillä Pain kustannuksella ei pilailla.
Legendan mukaan kaksi päivää myöhemmin vitsin murjaissut mies -
siirrettiin Calgaryyn, Kanadaan.
Lou Pai menetti mielenkiintonsa EES:n johtamiseen lukujen ollessa riittävän suuria.
Tienasin noin 100 miljoonaa dollaria.
En ole varma tarkasta määrästä. 20 miljoonan dollarin tarkkuudella.
Hän lähti Enronista rikkaimpana, 250 miljoonaa dollaria, -
sillä hän myi kaikki Enron- osakkeensa erottuaan vaimostaan -
voidakseen naida hänelle raskaana olevan stripparinaisystävänsä.
Pain lähtö Enronista oli yhtä salamyhkäinen kuin hänen läsnäolonsa.
Eräänä päivänä saimme vain huomata, ettei Lou Pai enää ollutkaan -
EES:n toimitusjohtaja.
Vaikka Lou Pai lähtikin Enronista mukanaan 250 miljoonaa dollaria, -
hän jätti jälkeensä noin miljardin dollarin tappiot.
Enron onnistui kätkemään asian.
Lou Paista tuli Coloradon toiseksi suurin maanomistaja.
Kyse oli aina luvuista. Niitä hän vain katseli.
Minulle teinimytologia on kaikkein todellisinta lajia.
Jos haluaa olla tunnetuin henkilö Wall Streetilla, -
tekee mitä tahansa säilyttääkseen sen aseman.
Jeff ymmärsi säännöt paremmin kuin kukaan muu.
RAKASTA MINUA, RAKASTA
Amerikkalaiset tienaavat osakkeillaan.
Osakemarkkinat nousivat eilen uusiin ennätyslukemiin.
Osakemarkkinoiden nousu vain jatkuu.
Dow Jones nousi lähes 61 pistettä eilisestä.
Jopa ihmiset, joilla oli vain vähän sijoituspääomaa -
alkoivat osakesijoittajiksi, sillä kaikki onnistuisivat siinä.
- Osakkeiden arvo jatkaisi nousemistaan. - Uusi päivä, uusi ennätystulos.
Internet- ja teknologiaosakkeet ovat kuumaa tavaraa.
Nousua tänään yli 100 pistettä, lopputulos 7895,81.
- Kaikkien aikojen korkein lopputulos. - Se oli suurin osakkeiden nousukausi -
ihmiskunnan historiassa. Ken Lay päätti pitää näytöksen.
Osakkeemme voivat erinomaisesti.
Uskoakseni meillä on hyvät mahdollisuudet nähdä arvon -
tuplautuvan jälleen seuraavan 12-18 kuukauden aikana.
Enron järjesti kampanjan saadakseen analyytikkojen huomion.
- Maakaasuosakkeet sisältävät Enronia. - Emme tyydy tähän.
Enkä haluakaan meidän tyytyvän osakehintaan. Sen pitää nousta aina.
Enron ilmoitti 30 %:n noususta vuoden toisen neljänneksen ajalta -
nettikaupan kiihdyttäessä tukkukauppaa.
Peliä pelattiin Wall Streetilla koko 90-luvun vakiintuneella tavalla.
Kunhan myyntituotto vastasi tai ylitti neljännesvuositavoitteet, osakkeen arvo nousi.
Pelin nimi oli pumppaa ja dumppaa.
Huippujohtajat nostattavat osakkeen arvoa, -
ja oikealla hetkellä myyvät osakkeet miljoonien voitolla.
Enronin työntekijät saivat palkkansa pääosin osakkeina.
Kaikilla oli huikea tilaisuus rikastua hintojen noustessa.
Tämän taas mahdollistaisi neljännesvuosittaiset voitot.
Tämä tiedettiin varsin hyvin. Skilling ja kaikki muutkin yhtiössä tiesivät.
- Osakekurssitiedot laitettiin hisseihin. - Työntekijät saatiin välittämään -
yhtiön menestyksestä, ja osakekurssin tilanteesta. Se oli pakkosyöttöä.
ARVO NOUSI 50 MILJARDIA 4 VUODESSA
Enron oli riippuvainen osakehinnasta, -
ja riippuvainen valtavasta PR-kampanjasta, -
jolla vakuutettiin sijoittajille Enronin olevan uusi, erilainen ja innovatiivinen.
Melkeinpä uuden liikemallin soihdunkantaja.
Tule joukkoomme!
Rohkaisemme työntekijöitämme kokeilemaan uusia asioita.
Aloitamme etsimällä ihmisiä, jotka sopeutuvat muutokseen.
Enronilla työskennellessä tietää näkevänsä uusimpia ideoita, -
- uusimpia liikemuotoja. - EnronOnline. Uskomaton menestystarina.
He näyttelivät niin etevästi, että Yhdysvallat -
vakuuttui heidän ylivertaisuudestaan.
Alan, kiitämme sinua vilpittömästi ja ihaillen.
Olemme onnellisia ja ylpeitä -
saadessamme ojentaa sinulle Enron-palkinnon julkisen palvelun hyväksi tekemästäsi työstä.
Energiamarkkinat 25 prosentin nousussa.
He antoivat yhä kuvan vakaavaraisesta yhtiöstä, -
jossa saattoi saada 10-15 %:n voiton vuodessa.
Päästäkseen tuloskuntoon Enronissa tehtiin -
kyseenalaisia asioita, otettiin suunnattomia riskejä.
Pidämme riskeistä, sillä riskejä ottamalla rikastuu.
Yleisien mittapuiden mukaan Enron oli kohoamassa korkeuksiin.
Todellisuudessa tulos ei kohonnut, se tippui päinvastaiseen suuntaan.
Enron omisti jättimäisiä maakaasulaitoksia ympäri maailman.
Niiden rakentaminen oli maksanut miljardeja, ja useimmat niistä olivat taloudellisesti ahtaalla.
Loistava vuosineljännes ja kokonaisvuosi Intiassa.
Ensimmäinen vaihe Dabholissa on valmis tuottaen energiaa.
Vaihe kaksi on rahoitettu ja se on rakenteilla.
Kokemukseni kertoi, että on tiettyjä alueita minne ei pidä mennä.
- Yksi niistä oli Intia. - Enron rakennutti voimalan Intiaan.
Kukaan muu ei olisi tehnyt niin. Intiaan sijoittamista pelättiin aikanaan.
Enron sijoitti suurella summalla.
Enron ei huomannut jotain perusteellista.
Intialla ei ollut varaa ostaa Enronin tuottamaa energiaa.
Nykyään Dabholin voimala on raunioina.
Miljarditappioista huolimatta -
Enron maksoi johtajilleen miljoonittain bonuksia -
heidän saavuttamatta jääneistä mielikuvitusvoitoistaan.
Mistä siis saada rahaa?
Tietenkin paine oli valtava. Sitä vain piti miettiä seuraavaa suurta ideaa.
Epäonnistuminen ei ollut vaihtoehto.
Talousmaailman kuuma -
puheenaihe on Enronin ilmoitus General Portland Electricin ostamisesta.
Yhdistyminen PGE:n kanssa saattoi Enronin sähkömarkkinoille.
GPE:n länsirannikolla vallinneen aseman ansiosta -
Enron pääsi Kalifornian vapaina oleville markkinoille.
Yhdistymisen tuoman ainutlaatuisen aseman -
myötä olemme valmiita maakaasun ja sähkön suurimmaksi -
tukku- ja vähittäismyyjäksi Yhdysvalloissa.
Markkinoiden vapauttaminen oli kaiken takana.
Enronin mukaan emme selviäisi ilman yhdistymistä. Kuulin heistä vasta, kun he aikoivat ostaa PGE:n.
Enron vain tuli Kaliforniaan ja osti PGE:n.
Kaikista PGE:n osakkeista tuli Enronin osakkeita. Kaikki merkittiin.
Ihmiset ympärilläni ostivat Enronin osakkeita tuplaten sijoituksensa.
Siitä lähtien sijoitin rahani eläkesäästöihin.
General Portlandilla oli hyvä tuotto ja kassavirta.
Sitä kutsutaan Wall Streetilla Luota minuun -tarinaksi.
Pitkäaikaiset työntekijät sijoittivat työnantajaansa -
koska se oli perinne -
ja turvallinen sijoitus kuten aina ennenkin. Se oli aivan muuta.
Pitäisikö meidän sijoittaa eläkerahamme Enronin osakkeisiin?
Ilman muuta. Ettekö ole samaa mieltä?
Palkkakuittinne.
RAKKAUTTA RAHALLA
- Enron on päivän voittajia. - Minua kiehtoi, kun -
lähes kaikkien Enronia seuranneiden meklareiden Enronin ostosuositukset olivat kovia.
Miksi analyytikot olivat sokeita Enronin harjoittamalle petokselle?
Luotimme saamaamme tietoon.
Luotimme yhtiön tarjoamiin -
sertifioituihin varallisuusselvityksiin ja johtajien esityksiin.
Olemme olleet rehellisiä analyytikoille.
Jeff Skilling oli vastuussa Enron-illuusion luomisessa.
Usein kysyessämme -
myyntipuolen analyytikoilta -
he eivät osanneet vastata. Sen sijaan he sanoivat välittävänsä Jeffille.
- Hoidetaan asia Jeffin kautta. - Puhelu Jeffille -
ei tarkoittanut juuri minkään analysointia.
Enronin sanomaa ei juuri kyseenalaistettu.
Useimmat analyytikot antavat osakkeellemme suosituksesi 100-115 dollaria.
Kaikista kyseenalaistavista analyytikoista tuli Enronin vihollisia.
Enronin talousjohtaja Andy Fastow piti silmällä John Olsonia, -
yhtä harvoista skeptisistä analyytikoista.
Enron rakasti analyytikkojen kovia ostosuosituksia.
Fastow kehotti Merrill Lynchia -
asettamaan henkilön, joka on samassa veneessä -
ja antaa Enronin osakkeelle kovia ostosuosituksia, -
toisin sanoen Enron-fanin. Ei yhteistyötä muuten.
Tiesin päivieni olevan vähissä.
- Tämä on väärinkäyttöä. - Merrill Lynch erotti John Olsonin.
Pian sen jälkeen Fastow palkitsi -
Merrillin kahdella analyytikkopaikalla, yhteisarvoltaan 50 miljoonaa.
Analyytikot saivat rutiininomaisesti -
suuria bonuksia investointiosastoilta tehdäkseen sopimuksia pankkien kanssa.
Onnistuneiden kauppojen jälkeen ei kuultu lannistavia sanoja.
Enronin osakearvon noustessa -
liiketoiminta teki tappiota.
Dot.com-osakkeita seuraten -
Skilling päätti lennättää Enronin kyberavaruuteen.
Selvitämme parhaillaan, voimmeko luoda markkinat kaistanleveydestä.
Enron käyttää tietouttaan energianvälittämisestä -
välittääkseen kaistanleveydeksi kutsuttua tilaa tiedon valtatiellä.
Ken Rice on ollut 20 vuotta töissä Enronilla.
Enron on löytänyt tavan, jolla se on askeleen edellä muita.
ENRONIN MAINOS Illasta aamuun -
maksamme käyttämättömästä kaistanleveydestä.
Miksi?
Yksi tärkeistä teemoistamme on aina kysyä miksi.
Miksi jotain tehdään juuri sillä tavalla? Miksi sitä ei tehdä eri tavalla?
- Markkinat ovat olemassa. - Miksemme myisi kaistanleveyttä toisille?
Tehdä siitä kulutushyödykettä, kuten porsaankyljestä.
Enron on luonut markkinat kaistanleveyden käsittelemiseksi kulutushyödykkeen tavoin.
20. tammikuuta 2000: OSAKE 68 DOLLARIA
YHTEISARVO 52 MILJARDIA Viime viikolla Enron kiinnitti itseensä -
Wall Streetin huomion rohkealla Internet-liikeideallaan.
Yhteistyö Blockbusterin kanssa tuo sisällön pyynnöstä.
Se oli kuin uskonnollisen kultin tapaaminen.
Ihmiset hyppivät ympäriinsä matkapuhelimien ja kämmentietokoneiden kanssa.
- Käytävään juosten ja esimiehille soittaen. - Eräs analyytikko kiteytti ostosuosituksensa -
yhteen sanaan: "Wow!"
21. TAMMIKUUTA 2000 - OSAKE 71,62 DOLLARIA Osakkeen arvo nousi kahdessa päivässä 34 %.
Osakemarkkinoiden reaktiosta huomaa, että strategiastamme pidetään ja siinä on järkeä.
He kertoivat kehittäneensä teknologian, joka olisi koekäytössä kuluvana vuonna.
Teknologia toimii. Laatu on erinomaista.
Asiakkaat ovat tyytyväisiä. Olemme edistyneet huomattavasti.
Kylmä totuus oli, että teknologia aiheutti ongelmia Enronille.
Teknologia ei toiminut.
Yhteistyö Blockbusterin kanssa kuivui kasaan.
Markkina-arvokirjausten avulla Enron -
keräsi 53 miljoonaa dollaria tuloja -
- kaupasta, joka ei tuottanut mitään. - Vuoden 2000 lopussa Enronilta -
oli loppunut keinot kaistanleveys- markkinoiden luomiseksi.
He yrittivät kaikkensa luodakseen illuusion markkinoista, -
vaikka mitään ei ollut olemassa. Ihmiset muuttuivat epätoivoisiksi.
Johto alkoi myydä osakkeitaan.
Enronin romahtamiseen mennessä Ken Rice oli myynyt 53 miljoonaa.
Ken Lay oli myynyt 300 miljoonaa. Cliff Baxter, 35 miljoonaa.
Jeff Skilling, 200 miljoonaa.
Petoksen syventyessä kaikki valheet ja selitykset -
alkoivat vakuuttaa seremoniamestaria, -
että se oli omanlaistaan todellisuutta. Itse asiassa petos oli todellisuutta.
Kunhan kulissit tulkitaan todellisuudeksi, ei kyseessä ole petos.
23. ELOKUUTA 2000: OSAKE 90 DOLLARIA Mitä voitte sanoa sään näkymistä?
- Kuinka ne markkinat kehittyvät? - Käymme sääkauppaa.
Kun Enron tiedotti suunnitelmastaan käydä kauppaa säällä, -
ihmiset miettivät, oliko se todellista tiedettä vai tieteiskirjallisuutta.
Rankaistaanko sääennustajia, jos sää on väärä?
- Onko selässäsi ruoskanjälkiä? - Hyvä kysymys.
Ajan kuluessa Jeffin oli yhä vaikeampaa myöntää asioiden olevan huonosti.
Uskon, että -
valojen sammuessa Jeff tiesi mitä oli tulossa.
Vertaisin sitä Titaniciin. Kapteeni käskee pitämään täyden vauhdin.
Sitten törmätään pariin jäävuoreen ja yhä vain jatketaan täydellä vauhdilla.
Tämän Enron-laivan kapteeni -
jätti huomioimatta kaikki varoitusmerkit. Niitä oli paljon.
- Kuka oli laivan kapteeni? - Kenneth Lay.
KEISARILLA EI OLE VAATTEITA
Yksi Wall Streetin historian verisimmistä päivistä.
- Osakkeet laskivat 31 prosenttia. - Teknologiaosakkeista hankkiuduttiin eroon.
Tämä on todella vakava herätys.
Miljoonat hermostuneet sijoittajat seurasivat kurssien jyrkkää laskua perjantaina.
Vuoden 2000 lopulla erityisesti Enron oli kiinnostuksen kohteena.
Siihen mennessä suurin osa Internet- yhtiöistä oli jo aloittanut laskunsa.
Wall Streetilla etsittiin seuraavaa suurta asiaa.
Siinä sitten oli Enron, jonka piti olla talouselämän uusi tähti.
Vuonna 2000 osakehinta nousi 90 prosenttia, -
ja yli 50 prosenttia edellisenä vuonna.
Wall Streetilla Enronia pidettiin aina vain hyvänä yhtiönä.
Olimme uuden talouselämän kansikuvayhtiö.
Enron-kulttuuri muistutti meitä siitä, kuinka hyviä olemme.
Kulttuurien yhtyessä Fortune-lehden artikkeli -
kutsui Enronia kaikkein innovatiivisimmaksi yhtiöksi Yhdysvalloissa.
Silloin vasta olimme todella tyytyväisiä.
Enron teki sen taas.
Enron valittiin hiljattain kuudennen perättäisen kerran -
Fortune-lehden tekemässä tutkimuksessa -
Yhdysvaltojen innovatiivisimmaksi yhtiöksi.
Hyvin ansaittu.
Myynti jatkui loisteliaasti -
mutta eräs sijoittaja näki Enronin numeroissa jotain, -
mitä analyytikot eivät olleet huomanneet.
Eräs analyytikko myönsi henkilökohtaisesti sen olevan kuin musta laatikko.
Kuka tietää, mitä ne sisältävät. Kuinka voimme olla varmoja sisällöstä?
Eikö siitä juuri olekin kyse?
Jos musta laatikko hämää, numerot ovat aina hyviä, kunnes ne eivät enää olekaan.
En ole skandaalitoimittaja, joten minulla ei ollut mitään syytä tutkia Enronia.
Jim Chanos kehotti minua katsomaan Enronin tilikertomuksia tarkemmin.
Petos ei näkynyt tilikertomuksista selvästi -
mutta selvää oli, että asiassa oli jotain hämärää.
Maaliskuussa vuonna 2001 Fortune-lehden toimittaja Bethany McLean -
nosti esiin kysymyksen Enronin taloudellisesta tilasta.
Hän esitti kysymyksen, johon kukaan ei tuntunut osaavan vastata.
Kuinka Enron oikeastaan tekee rahansa?
- Huolestuitte asiasta, eikö niin? - Muistan erittäin tarkasti -
Fortune-toimittajan kanssa käymäni puhelinkeskustelun.
Hän aloitti kyselemällä yksityiskohtaisia kysymyksiä liittyen kirjanpitoon.
En ole kirjanpitäjä enkä osannut vastata kysymyksiin.
Hänestä tuli hermostunut.
Hän sanoi, että tällaisia kysymyksiä esittävät haluavat vain liata yhtiön nimen.
Etten toiminut eettisesti, koska en ollut tutkinut tarpeeksi.
Jos olisin, niin olisin ymmärtänyt kuinka asiattomia kysymykseni olivat.
Herra Skilling, vaikuttaa kuin olisitte yrittänyt kiusata henkilöä, -
joka esitti yksinkertaisia Enronia koskevia kysymyksiä.
Sanoin, että minulla oli kuusi minuuttia aikaa ennen seuraavan kokouksen alkua, -
enkä voi mennä yksityiskohtiin ja etten ole kirjanpitäjä.
Hän sanoi, että he kirjoittavat artikkelin joka tapauksessa.
Sanoin artikkelin kirjoittamisen olevan epäeettistä.
Seuraavana päivänä talousjohtaja ja johtava kirjanpitäjä -
lensivät New Yorkiin Enronin kustannuksella istuakseen alas, ei vain editorien, -
vaan myös artikkelin kirjoittaneen toimittajan kanssa -
auttaakseen häntä ymmärtämään esittämänsä kysymykset.
Seuraavana päivänä istuimme pienessä ikkunattomassa kokoushuoneessa -
noin kolme tuntia käyden läpi eri näkökulmia yhtiön tilasta.
Kun haastattelu oli ohi, ja kaksi muuta johtohenkilöä olivat lähteneet huoneesta, -
Andy Fastow kääntyi ja sanoi meille:
"En välitä, mitä kirjoitatte yhtiöstä, mutta älkää antako minusta huonoa kuvaa."
Fastowilla oli hyvät syyt siihen, miksei hän halunnut näyttää pahalta.
Andy Fastowilla oli yhteistyöyrityksiä ja niillä liiketoimintaa Enronin kanssa.
Se kaikki oli yhtiön kirjanpidossa.
En maininnut niitä, koska ajattelin -
yhtiön hallituksen ja kirjanpitäjien hyväksyneen kaiken.
Minun on oltava järjiltäni, jos epäilen hämäräpeliä.
Artikkeli itsessään oli aika lauhkea. Otsikossa luki: "Onko Enron ylihinnoiteltu?"
En voinut todistaa muuta kuin ylihinnoitellun osakkeen.
Olin ehkä naiivi epäilemään, että asiassa olisi muutakin.
- Oliko artikkeli arvosteleva? - Kyllä, se oli.
Fortune-lehden artikkelin otsikko on: "Onko Enron ylihinnoiteltu?"
Artikkelin sisältö on, että -
Enron olisi jokin musta laatikko, joka, anteeksi, on totta.
On vain vaikeaa osoittaa yksityiskohtaisesti -
kuinka raha liikkuu varsinkin tukkukaupassa.
Syy siihen, että Fortune julkaisi tämän analyysin, on se, -
että edellisellä viikolla Business Week kirjoitti positiivisesti Enronista.
Tämä johtuu lehtien välisestä kilpailusta.
Jos toinen kirjoittaa jotain hyvää, niin toisen pitää löytää jotain pahaa.
Uskon sen olevan syy. Arvostelu on minusta naurettavaa.
Fortunen Bethany McLean analysoi kassavirtoja artikkelissaan:
"Katso ensimmäistä, toista, kolmatta vuosineljännestä ja vuoden lopussa kassavirtoja."
Hän ei itse sijoittanut Enroniin, koska luvuissa ei ollut järkeä.
Sitä on oltava valmis sanomaan, että keisarilla ei ole vaatteita.
Tällä keisarilla oli paljon valtaa.
Tänä aamuna paljastamme uuden visiomme.
Oletteko valmiina? Yksi, kaksi, kolme.
Mitä sanotte?
MAAILMAN JOHTAVASTA ENERGIAYHTIÖSTÄ MAAILMAN JOHTAVAKSI YHTIÖKSI
On vaikea tietää, milloin Enron ryhtyi pelaamaan epärehellistä peliä.
Silti ei ole epäilystäkään kenen johdolla siihen ryhdyttiin.
Skillingin suojatti Andy Fastow.
VELHON OPPIPOIKA
Andy Fastow oli Enronin talouspäällikkö.
Hänen työnsä oli peitellä jälkiä Enronin talousihmemaassa.
Enron menetti yhä enemmän rahaa vuosi toisensa jälkeen.
Silti se ilmoitti voitoista. Enron uhmasi talouslakien painovoimaa.
Sitä tapaa kutsuttiin ryhmittyneeksi taloudeksi.
Enronissa kaiken sen takana oli Andy Fastow itse.
Andy oli hyvin nuori. Skilling oli palkannut hänet luultavasti ennen Andyn 30. ikävuotta.
Skilling oli Andyn idoli. Andy halusi olla johtajan mieleen.
Miellyttääkseen Fastowin täytyi keksiä keino pitää osakekurssi korkealla, -
peittämällä Enronin 30 miljardin dollarin velat.
Hänellä oli paineita pitää osakekurssi korkealla, joten hän alkoi vähitellen huijata.
Seuraavan vuosineljänneksen myötä hänen täytyi huijata hieman enemmän -
peittääkseen vanhat huijaukset uusilla huijauksilla.
Ennen pitkää -
tilanne oli jo niin paha, ettei sitä pystynyt enää pysäyttämään.
Fastow loi satoja erikoisyrityksiä taikatemppuaan varten.
Velkojen taikominen näkymättömiin pönkitti Enronin osaketta.
Sijoittajille rahavirran suunta näytti oikealta.
Todellisuudessa Enron piilotti velkansa Fastowin yritysten taakse, -
mistä sijoittajat eivät nähneet niitä.
Se oli mustaa magiaa. Kuin kaneja hatusta.
Velat ja menetykset voitiin haudata.
Monilla yrityksillä oli eksoottisia nimiä. Jedi, Chewco, Raptors.
LJM oli Fastowin kunnianhimoisin yritys. Se olisi taikaa Enronille.
Sen avulla Fastow loihtisi itselleen 45 miljoonaa dollaria.
450 miljoonan dollarin sijaan...
Andy oli monella tapaa vailla tunnontuskia oleva henkilö.
Aivan kuin Jeff Skilling sanoisi: "Meillä on väliaikaisia ongelmia."
"Käytetään Andya paikkaamaan tulovajeet tarvittaessa."
Tiedostaen Andyn luultavasti vetävän välistä molemmissa kaupoissa itselleen.
Tässä asiassa on samanlainen näkökanta kuin elokuvassa Huuma.
Skilling näyttelee Kathleen Turneria ja Andy taas William Hurtia.
Lopussa hän tulee huijatuksi samalla varmistaen johtajien tulot.
Enpä olisi edes kuullut LJM:stä.
Tiesittekö ja hyväksyittekö?
Lakimiehet ovat tutkineet LJM:n ja uskovat sen olevan laillinen.
Teorian mukaan Fastow teki laittomuuksia -
Enronin hallituksessa ollen ainoa syyllinen, mutten usko sitä.
Skilling, Lay, ja Enronin hallitus olivat lopettaneet Fastowin LJM:n rahoituksen.
Fastowin kaupat itsensä kanssa tulivat heille tutuiksi.
Se on Enronin parhaaksi, koska Enron tarvitsee parasta pääomaa.
Salaisessa videonauhassa, joka tuli esiin konkurssin jälkeen, -
Fastow nähdään myymässä LJM:ää Merrillin pankkiireille.
Hän kuvailee vain Enronin omaisuutta ostavan rahaston etuja.
Muistakaa, etten myy omaisuutta itselleni.
Enron omistaa LJM2:lle myytävän omaisuuden.
Enronin talouspäällikkönä Fastow tiesi millaista tarjousta esitti.
- Hän pystyi takaamaan LJM:n voitot. - Minusta tämä on poikkeuksellinen tilaisuus.
Hänellä oli veijarikissamainen ilme naamallaan puhuessaan kaikista ansaitsemistavoista.
Hän puhuu kahden roolin etulyöntiasemasta -
Enronin talouspäällikkönä ja rahastojohtajana.
- Eikö kyseessä ole eturistiriita? - Ei missään nimessä.
Edustan LJM:ää kaupassa.
Hän oli LJM:n vastuunalainen yhtiömies sekä Enronin talouspäällikkö.
Siitä eturistiriidasta saa keitettyä aivan uuden sopan.
Yhdenkään ihmisen ei pitäisi olla tilanteessa -
jossa on päätäntävalta -
molemmin puolin yhtiöitä.
LJM oli olemassa vain tehdäkseen kauppaa Enronin kanssa.
Kuten voitte olettaa, Enronin talouspäällikkönä Andy on rahakas, -
niin sanotusti.
Seurauksena viisi tai kuusi nimekästä pankkia -
on ilmoittanut sitoutuvansa tähän.
Kyllä sitoutuivatkin, miksei?
Fastow antoi heidän pelata Enronin panoksilla.
Fastow käytti Enronin osakkeita vakuuksina.
He pelasivat liiketoimissaan omalla yhtiöllään.
2 000-prosenttisten näkymien vuoksi -
96 rahoituslaitosta sijoitti LJM:ään.
Yhdysvaltain suurimmat sijoittivat kukin jopa yli 25 miljoonaa.
Se oli tavallaan Wall Streetin mahtailua.
JPMorgan Chase, CS First Boston, Citibank -
Merrill Lynch ja Deutsche Bank.
Ne ovat maailman rahoituslaitosten kermaa.
- Meidän on vaikea olla sijoittamatta tähän. - Hyvä.
Enron ja Andy Fastow olivat hämmästyttävän taitavia -
pyörittelemään Wall Streetia ja kynimään rahaa heiltä.
Leniniä lainaten:
"Rahoituslaitokset, nuo hyödylliset idiootit."
HYÖDYLLISET IDIOOTIT
Yhtä huolestuttavia kuin Enronin väärinkäytökset -
on kasvavat todisteet rahoituslaitoksia kohtaan, -
jotka eivät ainoastaan osallistuneet toimintaan, -
vaan olivat myös suunnittelemassa ja kotiuttamassa voittoja.
Enron on tarina korruption yhteiseduista.
Järjestelmässä pitäisi olla tarkastuskohtia. Juristien olisi pitänyt kieltäytyä.
Tilintarkastajien pitäisi kieltäytyä. Pankkiirien pitäisi kieltäytyä.
Kukaan, jonka olisi pitänyt kieltäytyä, ei tehnyt sitä.
He kaikki saivat osansa petoksen voitosta.
Enron maksoi neuvonantajilleen hyvin.
Vuonna 2001 tilintarkastustoimisto Arthur Andersen -
sai miljoona dollaria viikoittain.
Enronin käyttämä asianajotoimisto Vinson & Elkins sai lähes saman verran.
ENRONIN ENTINEN JOHTAJA
Kaikilla oli kämmenet ojossa. Kaikille maksettiin.
Niin kauan kun Enronin toiminta jatkui, he kaikki saivat palkkionsa.
He olivat osa prosessia.
Nyt on paha sanoa, ettei siitä mitään tiedetty.
JPMORGAN, VARAJOHTAJA Jos olisimme silloin tienneet sen, -
mitä nyt tiedämme Enronin toimintatavoista, -
emme olisi tehneet liiketoimia Enronin kanssa.
MERRILL LYNCH, VARAJOHTAJA Nyt tietämämme faktat Enronista -
eivät olleet aikaisemmin tiedossamme.
CITIGROUP, TOIMITUSJOHTAJA Uskon alaisteni toimineen hyvissä aikeissa.
TUTKIMUSKOMISSION PUHEENJOHTAJA Tässä on yksi sähköposti, todistekappale 333I.
Välitetyt sähköpostiviestit ovat hyvin mielenkiintoisia.
Muistan esimerkiksi viestin, jossa pankkiiri kirjoittaa Enronin rakastavan näitä sopimuksia, -
sillä ne tuottavat kassavirtaa, mutta niistä ei tarvitse tehdä velkamerkintää taseeseen.
Lukiolainenkin ymmärtäisi, että pankit olivat osallisia tässä väärinkäytössä.
Merrill Lynch auttoi Enronin kirjanpidon -
vääristelyssä teeskennellen ostavan Enronin omaisuutta, -
kun se tosiasiassa oli kiinnitetty lainan pantiksi.
Kirjanpidossa tapahtuneeseen väärinkäytökseen liittyi kolme nigerialaista proomua.
Nigeria on kaukana Manhattanilta.
Silti jostain syystä vuoden 1999 kolmannen puoliskon loppupuolella -
Merrill Lynch päätti ostaa kolme nigerialaista energiaproomua Enronilta.
Nigerian-kaupat eivät kuuluneet lainkaan Merrill Lynchin toimialaan.
Se oli laiton liiketoimi, -
jonka tarkoituksena oli saada proomut pois Enronin kirjanpidosta, -
siirrättää ne Merrill Lynchin varastoihin viideksi kuukaudeksi, -
ja ostaa ne sitten takaisin.
Herra Martin, todistitte täällä tänään valan alaisena, -
ettei takaussummaa ollut.
Tässä asiakirjassa sanotaan, -
että osastonjohtajanne oli aikeissa hyväksyä kyseisen yhteisymmärryksen.
KYSY MIKSI, KUSIPÄÄ
Vuoden 2001 aikana Skillingin toivo alkoi kadota.
Hän oli aina ollut luonteeltaan oikukas.
Ihmiset sanoivat hänen käytöksensä muuttuneen entistä ailahtelevaisemmaksi, -
hän tuli töihin sänki leuassa ja katse sumentuneena.
Uskon, että se johtui kahden tyystin erilaisen ajatuksen pohtimisesta samanaikaisesti.
Toisaalta Enron oli yhtiönä kuin tähdenlento, -
toisaalta taas kaikki tuntui kaatuvan kasaan.
Ensimmäinen särö Skillingin ulkokuoressa ilmeni -
hänen ollessa puhelimitse analyytikko- tapaamisessa huhtikuussa 2001.
Jeff Skilling otti kysymyksiä vastaan.
Tilaisuuden keskivaiheilla kysyttiin -
melko hyökkäävästi -
miksei Enron rahoituspalvelujen tarjoajana -
voinut julkaista tasettaan tuloslaskelman kanssa, -
kuten useimmat rahoituslaitokset tekevät.
17. HUHTIKUUTA 2001 "Enron on ainoa finanssiyhtiö, -
joka ei saa aikaiseksi tasetta tai kassavirtalaskelmaa tuloistaan."
Sinä, sinä, sinä... Kiitos oikein paljon.
Kusipää.
Sitä pystyi hyvin selvästi kuulla Skillingin sanovan kusipää.
Sitten hän sanoi kusipää.
Ymmärsin teidän kutsuneen häntä kusipääksi.
Tämä aiheutti paljon keskustelua Wall Streetilla.
Fortune 500 -yhtiön johtaja menettää otteen tuolla tavoin -
kutsuen sijoittajaa kusipääksi.
Jos voisin tehdä tehdyn tekemättömäksi, en olisi käyttänyt sitä termiä.
Mark Palmer, Enronin PR-johtaja, -
kehotti kirjeitse Skillingia pyytämään anteeksi.
Skilling vain siirsi kirjeen paperikasansa alimmaiseksi.
Myöhemmin ne välittäjät, jotka naureskelivat Skillingin -
kutsuessa tätä tyyppiä kusipääksi, -
tekivät hänelle pilan Enronin sloganista: "Kysy miksi, kusipää."
Minusta tuntui, että Jeff katsoi lukuja.
Hän tiesi, että olimme suuressa pulassa.
Se oli ainoa kerta, kun näin hänen olevan todella huolestunut -
osakekurssin pitämisestä korkealla.
Hän vain toisteli minulle, ettei tiedä mitä helvettiä tekisi.
Kaistanleveyskauppa meni täysin metsään. Oli useita muitakin ongelmia, -
joiden kanssa Skilling yhtiön operatiivisena johtajana painiskeli.
Kaiken tämän keskellä Ken Lay astui sisään Skillingin toimistoon esitellen kangaskappaleita -
kalliin lentokoneen sisustamiseksi, jonka Lay tahtoi ostaa.
Ken sanoi Jeffille hänellä olevan tärkeä kysymys:
"Mikä näistä verhoiluratkaisuista on mielestäsi paras?"
LEIKE ENRONIN VIDEOLTA
Samalla kun Ken Lay oli huolissaan suihkukoneesta, -
EES oli tekemässä pakkolaskua.
Edessään 500 miljoonan dollarin tappiot -
Lou Pain luottohenkilö Tom White pohti, -
kuinka hän saisi EES:n näyttämään voittoa osavuosikatsauksessa.
ESS:N ENTINEN PR-HENKILÖ Yksi jatkuvasti kysymystä herättävä -
asia Enronilla oli se, -
että viikkoja ennen osavuosikatsausta -
elimme siinä käsityksessä, -
ettemme saisi lukuja kuntoon.
Sitten kuin ihmeen kaupalla -
saimme numerot jotenkin kuntoon.
Tom Whitelta kysyttiin, -
miten saimme luvut kuntoon.
Hän vastasi vain yhdellä sanalla:
Kalifornia.
Ensimmäiset merkit Enronin uudesta strategiasta -
iskivät Kaliforniaan voimalla.
Se alkoi keskipäivällä kulkien läpi osavaltion:
Sacramento, San Francisco Beverly Hills, Long Beach, San Diego.
42 000 kilometriä kalifornialaista sähköjohtoa, -
tarpeeksi kiertämään maapallon.
Silti jo toisena päivänä peräkkäin -
Yhdysvaltojen suurimmalle osavaltiolle ja maailman 6. suurimmalle talousalueelle ei riitä sähköä.
KULUTTAJA-ASIAMIES Ensimmäinen uutinen asiasta oli, -
että valomme pimenisivät keskellä talvea kuluttaessamme puolet kesän tarpeesta.
Ranta-alueelle iski kaksi sähkökatkosta tänään.
Tuotimme korkeintaan 30 000 megawattia joulukuussa.
Meillä oli tuolloin Kaliforniassa tarpeeksi kapasiteettia tuottamaan -
jopa 45 000 megawattia. Rutkasti sähköä vastaamaan kysyntään.
Silti joulukuussa pimeni.
Kalifornian sähköverkkojen hallinnoijat pelkäävät -
joutuvansa pimentämään osavaltion pohjoisosan.
Tahallisten sähkökatkoksien aloittaminen Kaliforniassa aiheutti kuohuntaa.
Se oli uutta, sellaiseen ei oltu totuttu.
Sen vaikutusta sähkön hintaan ihmeteltiin.
Kiertäviä hallittuja sähkökatkoksia suoritetaan.
Tiesin, että toiminta oli laitonta.
Tunsin ja haistoin sen, eikä muuta selitystä ollut. Luvuissa ei ollut järkeä.
Kaliforniassa riitti sähköä. Kyse ei ollut tuotannollisista ongelmista.
Pyrkiessäni kuvernööriksi vuonna 1998 kukaan ei kysynyt sähköstä.
Asia tuli täytenä yllätyksenä.
Yritin selvittää, mistä oli kyse, ja miten ongelman voisi korjata.
Enron valitsi Kalifornian -
säännöstelemättömän sähköntuotannon kokeilukentäksi.
Hintojen aleneminen on vain yksi vapaan kilpailun hyödyistä.
Vuonna 1996 energiayhtiöiden painostuksesta -
kuvernööri Pete Wilson ja Kalifornian lainsäätäjät -
laillistivat vapaan kilpailun sähkömarkkinoilla.
En ollut säätämässä lakia, mutta voin sanoa, ettei sellaista lainsäätäjää ole hengissä, -
joka voisi selittää, -
miten säännöstelemättömät sähkömarkkinat toimisivat. Ei yhtäkään.
Kalifornian järjestelmä oli outo kompromissi -
lainsäätäjien ja vapaan markkinatalouden puolustajien välillä.
Säännöt olivat monimutkaiset ja vaikeasti noudatettavat.
Enronille Kalifornian järjestelmä oli muuta kuin vitsi.
Järjestelmän tultua voimaan Enron varmisti, että vitsin kohteena olisi Kalifornia.
Muistan keskusteluni Kenin kanssa. Hän sanoi:
"Dave, vanha kaveri, -
meille on sama millaisia leikkilakeja säädätte."
"Meillä on fiksuja tyyppejä, jotka pystyvät takomaan rahaa joka tapauksessa."
Yksi Enronin fiksuimmista oli Tim Belden, -
joka johti länsirannikon välitystoimistoa.
Belden uskoi vahvasti vapaaseen markkinatalouteen.
Siksi hän tutki uusia säännöksiä ahkerasti, -
etsien porsaanreikiä, joiden avulla voisi tehdä rahaa.
Hän löysi niitä paljon. Konkurssin jälkeen löytyi luottamuksellinen muistio, -
josta selvisi hänen huijausstrategioiden nimet.
Wheel out. Get shorty. Fat boy.
Hiljattain löydettiin Enronin välittäjien keskusteluiden nauhoitteita.
Minkä nimen haluat antaa projektille? Sille pitäisi olla tarttuva nimi.
Käykö jokin ystävällinen, kuten Kuolemantähti?
Nauhat paljastavat, että Enronissa ei välitetty muusta kuin rahasta.
Tim Belden täällä. Säännöstelijät huolestuivat siitä, että viemme energiaa Kaliforniasta...
- Hän varastaa rahaa Kaliforniasta... - Voitko muotoilla asiasi uudelleen?
Hän tienaa arbitraasin avulla Kaliforniassa pari miljoonaa päivässä.
Arbitraasi on määritelty mahdollisuutena tehdä epänormaalia voittoa.
Eli voittoa, joka ylittää normaalin.
Minulle sanottiin, että hyvä välittäjä on luova.
Luova välittäjä löytää mahdollisuuden arbitraasiin.
Yhtä tilaisuutta kutsuttiin kimmokkeeksi.
Nähdään. Vien omani autiomaahan.
Energiapulan keskellä Enronin välittäjät veivät sähköä osavaltion ulkopuolelle.
Hintojen noustessa he toivat sitä takaisin osavaltioon.
- Viemme sähköä hullun lailla. - Tienaatko paljon?
Yritän.
Välittäjät jäivät 12 tunnin työvuoron jälkeen tutkimaan länsirannikon sähköverkon karttoja.
Miten ja minne länsirannikolla voisi siirtää sähköä?
Sen Enron osasi paremmin kuin mikään muu sähkönmyyjä.
Tunnemme Kalifornian välittämiskanavat. Tiedämme verkon kuormitusasteen.
- Meidät hemmotellaan pilalle rahalla. - Sanoit pelkääväsi, että tienaamme liikaa.
Olen samaa mieltä.
Nämä kaksi välittäjää kertovat:
"Ylivarasimme siirtolinjan, jonka oikeudet omistimme, ja sanoimme osavaltiolle, -
että heidän täytyy maksaa linjan käytöstä. Kun he suostuivat maksamaan, -
kiertävät hallitut sähkökatkot olivat jo alkaneet Kaliforniassa ja sähkön hinta nousi kattoon."
Tiesittekö tällaisesta?
Senaattori, en tiedä muusta kuin mielipide-erosta -
yksityistä sähköyhtiötä koskevista säännöistä. Se oli ansa.
- Säännöt eivät olleet selkeitä. - Enronin välittäjät myöntävät -
tehneensä väärin, mutta te ette näe mitään väärää tapahtuneen.
Minulla on enää yksi kysymys.
Välittäjät huomasivat, että sulkemalla sähkölaitoksia -
he kykenivät luomaan keinotekoisen sähköpulan, jolloin hinta nousisi.
Täällä David Enronista.
Sähkönkysyntä on pientä. Voisimmeko sulkea laitoksen 3-4 tunniksi?
- Kyllä. - Jos se sopii, niin sulkekaa.
- Selvä. - Kun kaksi tai kolme laitosta -
eli kolmasosa kapasiteetista on poissa käytöstä huoltotöiden takia, -
sen seurauksena sähkön hinta jopa nelinkertaistuu.
Saman tapahtuessa viikkoa myöhemmin Pohjois-Kaliforniassa tajuaa jonkin olevan vialla.
Teidän täytyy käyttää mielikuvitusta ja keksiä syy sulkea laitos.
- Vaikkapa hätäpysäytys? - Aivan.
He hallitsivat vipua kääntämällä Kalifornian taloutta miten halusivat.
He tekivät sitä jatkuvasti samalla tienaten rutosti rahaa.
Kyseessä on vanha teollisuusala, joka Edisonin päivistä saakka -
on rakentanut parasta sähköntuotantojärjestelmää, -
ja tuottanut sähköä kuluttajille edullisesti ja luotettavasti, -
ja se ala muutettiin yhtäkkiä kasinoksi.
Strategioiden avulla Enron tienasi jonkin verran, -
mutta rahaa tehtailtiin veikkaamalla, että energian hinta nousisi.
Se nousikin.
Länsirannikon välittäjät ansaitsivat Enronille lähes kaksi miljardia dollaria.
Sähköä ei voi kaupata kuten appelsiineja.
Se on elämän perusasioita. Sitä ei voi varastoida.
Näiden ihmisten ei voi antaa hallita vapaasti sähkömarkkinoita, -
sillä vapaat markkinat tulevat kuluttajille huippukalliiksi.
- Sähköä olisi runsaasti tarjolla oikeaan hintaan. - Ihan varmasti.
Ei kyse ollut pelkästään Enronista. Kaikki pelasivat -
Kalifornian sääntöjen mukaan.
Olemme Enronin tulevaisuus. Tienaamme tällä puoli miljardia dollaria.
Voitko uskoa?
Voimme vetäytyä eläkkeelle jo 30-vuotiaina.
Puhumme hyödykkeestä, jonka hintahaarukka on 35-45 dollaria.
Isot rahat irtoavat hinnan noustessa 50 dollariin. Tai tuhanteen.
Hinnat eivät pysy 1 000 dollarissa ikuisesti.
Heikot karsiutuvat markkinoilta.
Hankkiudu eroon niistä, niin vain vahvimmat jäävät jäljelle.
Enronin välittäjät eivät vaikuttaneet pysähtyvän kysymään:
Onko tämä eettisesti oikein? Onko tämä viisasta pitkällä tähtäimellä?
Hyödymmekö Kalifornian täydellisestä riistämisestä?
Edistääkö se päämääriämme markkinoiden säätelemättömyydestä?
Sen sijaan he käyttivät jokaista porsaanreikää hyötyäkseen Kalifornian kurjuudesta.
Lämpötila Kaliforniassa nousee jo yli 38 celsiusasteen -
ruokkien maastopaloja ja aiheuttaen pelkoa, että sähköverkko -
voisi jälleen kerran romahtaa.
- Mitä siellä tapahtuu? - Tuli on levinnyt pääverkon alle.
Teho on pudonnut 2 100 megawattiin.
Antaa roihuta!
Kylläpä on kaunis näky.
Työnteko Enronilla tuntui aina epämukavalta.
Jos minulla olikin kysymyksiä, en kysynyt niitä, -
sillä en halunnut tietää vastausta.
En halunnut saada selville, että epäilykseni olisivatkin totta.
Tekoni olivat epäilemättä, -
vähintäänkin epäeettisiä, ellei sitten pahempaakin.
Miksi välittäjät toimivat sillä tavalla?
Johtuiko se miljoonien dollareiden bonuksista, -
vai oliko Enron löytänyt tavan käyttää hyväksi -
ihmiskäyttäytymisen pimeää puolta?
60-luvun alkupuolella Stanley Milgram yritti selvittää -
miten paha ihminen määritellään. Voiko olla synnynnäisesti paha, -
vai voiko normaali henkilö tehdä pahoja asioita.
Hän järjesti kokeen. Tässä kokeessa oli -
näyttelijä, joka esitti koehenkilöä, -
- ja todellinen koehenkilö. - Astukaa peremmälle.
He menivät huoneeseen ja kokeenjohtaja sanoi:
Tutkimme, auttavatko lievät sähköiskut muistamaan paremmin asioita.
Väärin. Hän saa nyt 75 voltin sähköiskun.
Pellavapää. Hän huusi jotain sekavaa.
Milgram-koe kertoo paljon Enronista.
Uskon ihmisten kadottaneen oikeudentajunsa.
Kuten Milgram totesi, hyväksyessään epäinhimillisen käytöksen oikeutetuksi, -
- ihminen pystyy mihin vain. - Sähköiskut voimistuivat virheiden kasvaessa.
- En kestä enää! Päästäkää minut ulos! - Hän on lopussa. En aio tappaa häntä.
Todellinen koehenkilö anelee kokeenjohtajaa lopettamaan, -
mutta kokeenjohtaja sanoo: "Koe vaatii, että te jatkatte."
Jatkakaa, olkaa hyvä.
- Otatko tästä täyden vastuun? - Otan täyden vastuun. Jatkakaa, olkaa hyvä.
Tavallaan Skilling oli kuin kokeen- johtaja, joka kertoi alaisilleen, -
että sähköiskua saa voimistaa.
- 420 volttia. - Kalifornian sähköntarjoajat -
joutuvat ehkä jättämään miljoonat ilman sähköä.
En ole tehnyt mitään näin hienoa aikoihin.
- Totta turiset. - Lännenmeininkiä.
435 volttia.
Keskiviikon sähkökatkoksen aikana palomiehet vapauttivat ihmisiä hisseistä.
Ei muuta kuin rahat pois Kalifornian mummoilta.
Niin, Millie-mummolta. Hän ei osannut edes äänestää.
Nyt hän vaatii rahojaan takaisin sähkölaskuistaan.
450 volttia.
- Jatkakaa, olkaa hyvä. - Annan siis joka kerta 450 volttia, niinkö?
- Juuri niin. Jatkakaa. - Hankala sanoa, ettei näin pitäisi tehdä, -
vaikka se onkin sallittua, sillä -
tätähän me teemme.
Parasta mitä voisi tapahtua olisi maan- järistys. Koko alue uppoaisi mereen.
- Tulkoon toimeen kynttilöillä. - 450 volttia.
Kokeen tulokset olivat huolestuttavia. Puolet ihmisistä oli valmiita -
jatkamaan kuolettavaan sähköiskuun saakka, kunhan käskyt tulivat oikeutetusta lähteestä.
Julistan tänään Kaliforniaan hätätilan -
antaakseni osavaltiolle valtuudet ja varat, jotta sähkönjakelu toimisi.
Kuvernöörin, joka on periaatteessa -
luovuttanut taistelun sähköyhtiöitä vastaan täytyy saada ote tilanteesta.
Halusimme kuvernöörin lähettävän poliisin tai kansalliskaartin -
kytkemään voimalaitokset takaisin toimintaan.
Mielestäni olisi tarvinnut ottaa hallintaan vain yksi voimalaitos.
- Hänen oltaisiin huomattu olevan tosissaan. - Hankin takaisin ne 9 miljardia dollaria, -
jotka Enron, Dynegy ja Reliant varastivat meiltä. Hankin ne teille.
Kalifornian asukkaiden mietteistä huolimatta -
Enron tuottaa voittoa Kaliforniasta huolimatta, ei sen kustannuksella.
Vuoden mittainen energiakriisi maksaisi Kalifornian osavaltiolle 30 miljardia dollaria.
Kalifornian markkinat ovat säädellyimmät koko Pohjois-Amerikassa.
Se juuri onkin ongelma.
Kalifornian markkinat vapaina, Enronin osake kiidossa.
- Kiitos. - Toimimme oikein.
- Olette hyviä tyyppejä. - Niin olemme. Olemme enkelten puolella.
Tämä on pakko kertoa. Tiedättekö mitä eroa on Kalifornialla ja Titanicilla?
Tiedän, että tämä tilaisuus välitetään Internetiin, ja että kadun sanomaani.
Titanic sentään upposi valot päällä.
Jeffrey Skilling, miltä tuntuu katuminen?
Erään suurimman sähköyhtiön johtajat saivat -
kiivaan vastaanoton tänään San Franciscossa.
Mielenosoittajat keskittyivät Enronin pääjohtaja Jeffrey Skillingiin -
hänen esiintymisensä aikana Commonwealth Clubilla.
Yksi mielenosoittajista toimitti Skillingille mustikkapiirakan.
- Poliisi! - Hän tienasi 132 miljoonaa dollaria.
Hinnat nousivat 50 prosenttia.
Kalifornian kuluttajat ovat vihaisia, kuten pitääkin.
Jos meillä oli jotain tekemistä tämän kanssa, olemme maailman typerimpiä ihmisiä.
Päivittäin tulee puheluita ihmisiltä, jotka eivät pysty maksamaan sähkölaskujaan!
Hän vei miljardeja Kalifornian ihmisiltä! Hän kuuluu vankilaan!
Kun julkinen viha alkoi kasvaa, -
Ken Lay lensi tänne ja järjesti kokouksen ystävilleen.
Hän oli kaukonäköisempi kuin me. Hän kutsui Arnold Schwarzeneggerin.
He pitivät lounastapaamisen Peninsula-hotellissa.
Sen tapaamisen muistiinpanot eivät ole tulleet esiin.
Tiedämme Layn idean olleen, että markkinoiden vapauttamista täytyy jatkaa.
Markkinat korjaavat itsensä, ja loppu hyvin kaikki hyvin.
Silloin emme tienneet, miksi hän oli niin huolestunut, mutta nyt tiedämme.
Ken Lay oli täällä, koska hän ymmärsi Enronin olevan korttitalo.
Jos markkinoiden vapauttaminen kaatuisi, myös Enron kaatuisi.
Laylla oli ässä hihassaan. Kesken energiakriisin -
hänen ystävästään, George W. Bushista, tuli presidentti.
Minä, George Walker Bush, vannon...
Ken Laysta tulee energiaministeri.
- Älä viitsi. - Se olisi hienoa alallemme.
Loistavaa. Haluaisin nähdä hänet energiaministerinä.
Ken Laylla oli hyvät yhteydet Bushin hallitukseen.
17. huhtikuuta hän tapasi varapresidentti Cheneyn -
ja vastusti jyrkästi hintakattojen määräämistä Kaliforniaan.
Teemme kaikkemme auttaaksemme Kaliforniaa lyhyellä aikavälillä.
Paljon ei ole tehtävissä. Valkoisessa talossa ei voi tuottaa kilowatteja.
Taistelemme kädet sidottuina. Emme pysty enää pysäyttämään tätä.
Ellei Washington auta meitä, olemme mennyttä.
Silloin Gray Davis oli todennäköinen presidenttiehdokas.
Ken Lay tiesi, että se voisi antaa hänen ystävälleen George Bushille -
poliittisen syyn vastustaa Kalifornian anomuksia hintasäännöstelystä.
He tietävät hyvin, että hallintoni mielestä -
hintasäännöstely ei ratkaise ongelmaa.
Hänen mielestään hallituksen ei pitäisi sekaantua Kalifornian ongelmaan.
Sanoin hänelle: "Kaikella kunnioituksella, -
meidän lakimme mukaan liittovaltion laki säätelee asiaa."
"Se on siis teidän ongelmanne. Hoitakaa siis asia."
Keskustellessamme hän sanoi, ettei voi auttaa.
Kuten olen sanonut virkakauteni alusta asti, yritämme auttaa Kaliforniaa kaikin keinoin.
Se onnistuu parhaiten olemalla ihmisiksi.
FERC, Yhdysvalloissa energiaa säätelevä virasto -
kieltäytyi puuttumasta asiaan.
Mitä FERC tekee ja miksei se ryhtynyt toimiin?
FERC:in puheenjohtaja oli Pat Wood, jota Ken Lay oli henkilökohtaisesti suositellut.
FERC:in oli helppo totella Enronia.
Heidän tarvitsi vain olla tekemättä mitään, mikä sujui heiltä hyvin.
Demokraattien hallitsema senaatti painostaa energiavirastoa toimiin.
Demokraattinen senaatti pakotti FERC:in asettamaan alueelliset hintakatot.
Se päätti energiakriisin, muttei poliittista kriisiä.
Oliko Laylla ja Bushilla poliittista motiivia syyttää Gray Davisia energiakriisistä?
- Herätys. - Vain Kaliforniassa voi tapahtua näin.
Osavaltion epäsuosittu kuvernööri Davis, -
jota ahdistavat surkea talous ja 38 miljardin alijäämä, -
voi joutua luopumaan virastaan.
Hänen mahdolliseksi seuraajakseen huhutaan elokuvatähti Arnold Schwarzeneggeria.
Terminaattoriko? Katsotaan, tuleeko hän takaisin vai ei.
Gray Davis on terminoinut mahdollisuuksia. Nyt meidän on aika terminoida Gray Davis.
Osasinko ennustaa markkinoiden vapauttamisen johtavan energiakriisiin? Kyllä.
Osasinko ennustaa Schwarzeneggerin nousevan kuvernööriksi?
En varmasti. Se on kuin huonosta scifi-elokuvasta.
Ilmeisesti olimme kaikki väärässä. Se lausutaan Kaliifoornia.
Hyvät naiset ja herrat, Kalifornian kuvernööri, Arnold Schwarzenegger!
LAIVA UPPOAMAISILLAAN
Kaikkialla puhuttiin, -
että Enronilla on erittäin vaikeaa.
Eräs mies oli vuotta aiemmin ollut innoissaan työstään Enronilla.
Vuotta myöhemmin hän heräsi painajaisiin joka yö.
"Minulla ei ole enää elämää. Tämä yhtiö kuluttaa minut loppuun."
Kun yhtiötä ja sen pääjohtajan ailahtelevaa käytöstä alettiin epäillä, -
Enronin osakearvo kääntyi laskuun.
Muistan liikuttavan keskustelun Jeffin kanssa.
Olin lähtenyt Enronilta, ja olin tullut keskustelemaan mahdollisesta paluustani.
Sanoin hänelle: "Sinulla on iso ongelma."
"Välittäjät tappavat sinut, jos he uskovat siten pääsevän nopeasti käsiksi trattoihin."
Jeff pysyi vaiti.
Hän katsoi ulos ikkunasta, sitten takaisin minuun ja sanoi:
"Niin, Amanda, olet todennäköisesti oikeassa."
Loppujen lopuksi välittäjät johtivat Enronia.
Asukkaat olivat vallanneet mielisairaalan.
KESÄ 2001, OSAKE 51 DOLLARIA Osakkeen arvo laski koko kesän.
Jostain tärkeästä ilmoituksesta oli huhuja.
Luulimme, että Ken Lay oli jättämässä Enronin, -
ja että häntä oli pyydetty -
liittymään Bushin hallintoon.
Asia ei ollutkaan niin.
Jeff Skilling ilmoittikin vetäytyvänsä pääjohtajan paikalta.
Se yllätti kaikki. Kukaan ei voinut uskoa sitä.
Yleensä pääjohtajat eivät eroa täysin odottamatta -
ilman hyvin järjestettyä PR-kampanjaa, -
joka ehkäisee häiriöt, kysymykset ja lööpit -
mutta tässä tapauksessa kävi aivan toisin.
ENRONIN PÄÄJOHTAJA EROAA YLLÄTTÄEN Sillä hetkellä tiesin -
katastrofin arkkitehdin tiedostavan asiat ja rotan jättävän uppoavan laivan.
Tapasin hänet ja Ken Layn kaksi päivää myöhemmin, -
koska olin ilmoittanut heille, että alentaisin osakkeen arvostusta Skillingin eron takia.
Kysyin Skillingilta, onko muuta tiedossa. Onko pahin ohi?
Olin huolissani Kaliforniassa olevasta energiakriisistä.
Skilling vakuutti eronneensa henkilökohtaisista syistä.
Kokouksesta lähtiessäni tunteeni olivat pinnalla, koska -
hän vaikutti olevan huolissaan suhteestaan perheeseensä.
Hän vaikutti erittäin huolestuneelta. Muistan sanoneeni sijoittajalle, että -
jos hän valehtelee, hänen olikin syytä lopettaa päivätyönsä ja mennä Hollywoodiin.
Erosin Enronista 14. elokuuta 2001 henkilökohtaisista syistä.
Herra Skilling, valtava maanjäristys iski Enroniin heti lähdettyänne.
Ihmiset, jotka olivat paljon teitä alemmissa asemissa, -
näkivät seinien halkeamat, tunsivat maan vavahtelun sekä ikkunoiden helinän.
Pitäisikö meidän uskoa, että istuitte toimistossanne huomaamatta yhtään, -
että Enron oli luhistumaisillaan?
Lähtöpäivänäni, 14. elokuuta 2001, -
- uskoin yhtiön olevan taloudellisesti vahva. - Hän oli tarpeeksi älykäs.
Älykkyyttäkään ei tarvittu, koska hän oli nähnyt tulevaa ennakoivia asiakirjoja.
Hän oli tarpeeksi älykäs ajattelemaan, että pääsen pois nyt ja yritys romahtaa -
vasta ehkä jopa puolentoista vuoden kuluttua, joten pääsen pälkähästä.
Hei, kaikki oli hyvin lähtiessäni.
Skillingin erottua Enronin puheenjohtaja Ken Lay ryhtyi toimitusjohtajaksi.
En odottanut tuota.
Kiitos kuitenkin. Kiitos paljon.
On mukava olla täällä taas. Olen pahoillani, että Jeff erosi.
Jeffin toimitusjohtajan asemasta luopuminen oli uskomaton uutinen.
Uskon, että siinä vaiheessa -
kaikki haistoivat palaneen käryä.
Vastassamme on haasteita, mutta käsittelemme niitä.
Mielestäni pahin on todellakin ohi ja liiketoimet sujuvat hyvin.
16.8.2001: OSAKE 36,85 DOLLARIA. - Muidenkin osakkeiden arvo on -
tippunut, mutta meidän on laskenut enemmän kuin toisten.
Jos selviämme Kalifornian ja Intian kaltaisista ongelmista, -
uskon pahimman olevan ohi. Olen innoissani.
14. elokuuta 2001 Jeff Skilling eroaa yllättäen.
Se sai minut ja liudan työntekijöitä vihaiseksi.
Työntekijät tunsivat tulleensa pahasti petetyiksi. Se oli kuin -
Jim Jones olisi juottanut meille myrkkyjuomaa juomatta sitä itse.
JEFFREY ON POISTUNUT RAKENNUKSESTA
Skillingin eroamispäivän jälkeen Sherron Watkins lähetti Ken Laylle kirjeen.
- Sherron Watkins aloittaa. - Minä olen Sherron Watkins.
- Esitelkää juristinne. - Hän on herra Philip Hilder.
Selonteko on uskomatonta kuunneltavaa ensimmäisellä kerralla.
Sherron kertoi muustakin kuin kirjanpitopoikkeamista.
Kyseessä oli valtavan suuri petos.
Vuoden 2001 kesäkuun lopussa, Cliff Baxterin eroamisen jälkeen, -
- aloin työskennellä suoraan herra Fastowille. - Se on kehittynyt -
- vuosisadan yritysrikokseksi. - Saamani tiedot huolestuttivat minua.
Sherron Watkinsin löydöt alkoivat valaista Fastowin monimutkaisia osakkuuksia.
Andy asetti minut vastaamaan varojen kartoittamisesta.
Noin kaksitoista tapausta -
oli Andyn rahoitusrakenteiden, Raptorien, turvissa.
Tein taulukkolaskentaa, mutta luvut eivät täsmänneet.
En ymmärtänyt sitä. Kirjanpitäjät eivät ole niin luovia.
En voinut uskoa niissä olevan Arthur Andersenin hyväksyntä.
En voinut uskoa, että niin monet olivat siinä mukana.
Fastowin osakkuuksien takauksina oli paljon Enronin osakkeita.
Fastow oli riskeerannut Enronin tulevaisuuden siinä toivossa, että osakkeen arvo ei romahtaisi.
Ensireaktioni oli, että minun pitäisi varoittaa Ken Layta.
ONKO ENRON RISKIALTIS? Skillingin erottua lähetin nimettömän kirjeen.
Viikon sisällä tapasin Layn. Paljastin henkilöllisyyteni, -
koska toivoin saavani kantani esille. Enronin oli käsiteltävä asia.
Yhtiöt selviävät tilien väärentämisestä harvoin.
Selvitä voi vain ottamalla asian esille itse.
Ei niin, että ulkopuoliset paljastavat heidät.
- Neiti Watkins, haluan... - Neiti Watkins ei puhunut kanssani.
Neiti Watkinsin mukaan Clifford Baxter kertoi hänelle -
Baxterin tavanneen teidät usein esittääkseen huolensa.
Cliffin ja Andyn välillä oli... He eivät pitäneet toisistaan.
Heidän henkilökohtainen suhteensa oli outo.
Cliffin ongelma ei liittynyt mitenkään -
liiketoimien asianmukaisuuteen tai asiattomuuteen.
Mainitsin Cliff Baxterin kirjeissäni.
Muistan sanoneeni hänelle, että hän on yksi hyvistä tyypeistä.
Olet yksi heistä, jotka vastustivat tätä, joten asiasi tulevat kuntoon.
Hän sanoi, ettei uskonut kenenkään asiaan sekaantuneiden asioiden tulevan kuntoon.
Alkaessani työstää kirjaa Sherronin kanssa halusin kirjoittaa paljastuksen tekijästä.
Ihmiset eivät varsinaisesti arvosta hänen tekoaan -
- ja rohkeutta, mitä sen tekeminen vaati. - Andy Fastow ei olisi ikimaailmassa -
varastanut Enronilta ilman herra Skillingin suoraa tai epäsuoraa lupaa.
En todellakaan ymmärrä, miten hän olettaa minun tietävän jotain.
Miten Watkins voisi tietää sen? En myöskään voi tietää joitain asioita, -
- jos jotkut pimittävät niitä minulta tahallaan. - Tunsin olevani yksin väitteen kanssa, -
että Enron olisi tehnyt suuren petoksen.
Helvetti pääsi valloilleen ja kuudessa viikossa Enron oli poissa raiteiltaan.
Tavanomaisemmissa olosuhteissa minulla olisi varmastikin enemmän sanottavaa 911:sta.
Uskon meidän olevan yhtä lailla hyökkäyksen alla kuin Yhdysvallat on terroristien toimesta.
Meneillä on myös Rahoitustarkastuksen tutkimus.
Rahoitustarkastus aloitti tutkimuksen Wall Street Journalin -
julkaistessa artikkeleja, jotka paljastivat Fastowin toimet.
Enron julkaisi mittavia uusittuja taloustiedotteita.
Sijoittajat alkoivat epäillä, että miljardien suuruisiksi merkityt voitot -
olivatkin tappioita.
OSAKE 19 DOLLARIA Kuten näette, liiketoimiemme perustat -
ovat erittäin vankat. Ne ovat vankemmat kuin koskaan.
Valitettavasti se ei ole Wall Streetin mielenkiinnon kohde.
Eikä varmaan teidänkään.
Tutkimus vie paljon aikaa tilintarkastajiltamme, lakimiehiltämme ja muilta, -
mutta se saattaa nämä asiat päätökseen.
Ken Layn puhuessa työntekijöille -
vain muutaman korttelin päässä Enronin tilintarkastusyritys -
Arthur Andersen oli alkanut tuhota Enron-tietojaan.
Lokakuun 23. päivänä Andersen silppusi papereita yli tonnin.
Huhuista ja spekulaatioista huolimatta -
yrityksellä menee hyvin sekä taloudellisesti että operatiivisesti.
Hän antoi kaikenlaisia lausuntoja vakuuttaakseen työntekijöiden lisäksi myös sijoittajia.
"Meillä ei ole kirjanpitoepäselvyyksiä."
- "Yritys on kautta aikojen parhaassa kunnossaan." - Mitä Enronin osakekurssiin tulee, -
nostamme sen takaisin ylös.
On tullut kysymyksien aika. Minulla onkin joitain.
"Oletteko crackin vaikutuksen alaisena?"
"Se selittäisi paljon. Jos ette ole, ehkä nyt olisi syytä, -
sillä emme luota teihin pitkiin aikoihin."
Yhtäkkiä enronilaiset, saati muut eivät tienneet, -
mitä oli tekeillä tai mitä tapahtuisi.
Tiedän, että tämä on... Andyn osallisuudesta on paljon spekulaatioita.
Minä ja yhtiön hallitus olemme myös varmoja, että Andy -
on toiminut mahdollisimman eettisesti ja asianmukaisesti.
Seuraavana päivänä Andy Fastow sai potkut -
Enronin hallituksen huomatessa, että hän oli ansainnut yli 45 miljoonaa dollaria -
- LJM-yhtiökumppanuuksistaan. - Kysymys kuuluu, Herra Fastow.
Kuinka saatoitte uskoa toimienne olleen mitenkään -
sopivia Enronin luottamustoimianne ja sen osakkeenomistajia kohtaan -
tai maalaisjärjellä tajuttavien yhtiöetiikan ja omistusoikeuden mukaisia?
- Kuinka vastaatte? - Herra puheenjohtaja, asianajajani neuvosta -
kieltäydyn kohteliaasti vastaamasta kysymyksiin -
Yhdysvaltain perustuslain suoman turvan perusteella.
Andy, monin tavoin... Uskon, että hänet lavastettiin syntipukiksi.
Enronin kaikki johtajat sanoivat:
"Andy Fastow on haluamanne henkilö. Hän on roisto."
"Hän varasti Enronilta ja LJM:ltä."
"Hän väärensi kirjanpidon. Jahdatkaa häntä."
- Mikä on kantanne, herra Fastow? - Olen ajatellut tätä paljon, -
eikä se voinut olla vain joidenkin Enronin johtajien aiheuttamaa.
Jos ajattelee osallisina olevia pankkeja:
Chase, Morgan, -
Citibank.
Miljardien lainat.
Arthur Andersen. Entä Vinson & Elkins?
Enronia edustaneet asianajajat.
Yleisesti täytyi vallita yhteisymmärrys, -
koska kaikki kävi liian helposti. Aivan liian helposti.
Enronin luhistuminen oli valtava tragedia.
Yrityksellä oli yli 30 000 työntekijää, -
ja sellaisessa yhtiössä on tietysti paljon vanhempia toimihenkilöitä, -
joilla on paljon auktoriteettia ja joihin luotetaan vahvasti.
Tässä tapauksessa oli selvästikin ainakin yksi, -
Andy Fastow, joka petti sen luottamuksen siinä määrin, -
etten tiennyt hänen teoistaan. Hän ei selvästikään kertonut teoistaan.
- En siis voi ottaa vastuuta hänen teoistaan. - En kuullut hänen ottavan vastuuta mistään.
Minusta se kuulosti hyvältä elokuvalta, Chicagolta.
Se toi mieleeni nukeissa olevat narut, tanssijat ja -
steppaus sekä ainainen syyttely.
Kaikki syyttelevät Johnnya.
Perheeni tavoin jatkan -
yhtiön menetyksen suremista. Lindan ja minun säästöjemme arvo -
laski useista sadoista miljoonista dollareista noin alle 20 miljoonaan dollariin.
Lisäksi, kuten sanoitte, maksuvalmiutemme laski noin alle miljoonaan dollariin.
En hitto vieköön tiedä -
haluaisinko tulla ammutuksi roistona vai idioottina.
Vain särkyneiden unelmien rata sopii minulle.
- Tarkoitat siis Enronin rataa. Mennään! - Enron iski kansakunnan psyykeeseen.
Aikojen saatossa opittu läksy toteutui. Jos jokin näyttää liian hyvältä ollakseen totta, -
- joskus se myös on. ENRONIN SÄRKYNEIDEN UNELMIEN RATA
Meistä kaikista tulee rikkaita!
Olemme omillamme.
KÖYHÄINTALO
ELÄMÄ OLI IHANAA
Enronin epäonnistuminen johtui mielestäni klassisesta rahojen yhtaikaisista siirroista.
Älä katso nyt, mutta pankissa tapahtuu joitain outoa.
En ole koskaan nähnyt sellaista, mutta ilmassa on kaikki pakenemisen merkit.
Syyskuun 2. vuonna 2001, alle 4 kuukautta Skillingin eroamisen jälkeen, -
Enron julisti menneensä vararikkoon.
Muistan sen.
Se oli oudon surrealistinen päivä.
Kuulimme vararikosta noin kello 9:30.
Sekä siitä, että meille kaikille annetaan potkut.
Tunsimme olevamme Titanicissa -
kaikkien pelastusveneiden loputtua aikoja sitten.
Olimme kuin uppoavassa laivassa.
Meillä oli 30 minuuttia aikaa poistua, ja siinä vaiheessa -
emme tunteneet olevamme Titanicilla.
Silloin tuntui kuin olisimme Lusitanialla.
Torpedo oli osunut ja ulospääsyyn oli aikaa 20 minuuttia.
TYÖTÖN VETERAANI TEKEE TÖITÄ RUOKAPALKALLA
Epäuskoa on paljon. Erittäin harvat erotetut -
olisivat voineet uskoa Enronin ajautuvan konkurssiin.
Yhtäkkiä se oli kuin aavekaupunki.
Muistan menneeni vanhan rakennuksen joihinkin kerroksiin -
myöhään iltapäivällä tai illalla. Se oli pelottavaa.
Papereita lensi ilmassa, eikä siellä ollut ihmisiä.
Se oli erittäin kammottavaa.
SÄHKÖKAUPANKÄYNTI KAASURISKIEN HALLINNOINTI
Herra Skilling, aloituspuheenvuoronne oli erittäin -
osaaottava työntekijöitä kohtaan. Haluan näyttää teille nauhoituksen.
Se on uskoakseni valmiina. Kuunnelkaa.
Pitäisikö meidän sijoittaa eläkerahamme Enronin osakkeisiin?
Ilman muuta. Ettekö ole samaa mieltä?
Miksi aloitte myydä osakkeitanne -
varsin runsaasti ennen sitä päivää -
ja annoitte työntekijöiden luulla, että heidän pitäisi jatkaa osakkeiden ostamista?
Rouva senaattori, olen ollut Enronin suuri osakkeenomistaja.
Voitte tulkita nauhoitusta miten haluatte. Tuin Enronia.
Tiedätte, että he menettivät kaiken.
Minusta tuntuu surkealta työntekijöiden kohtalon takia.
PORTLANDIN SÄHKÖYHTIÖ Aikanaan tulevaisuus näytti ruusuiselta.
Meillä oli hyvät tulevaisuudennäkymät ja eläkkeet.
Kurssi kävi huipussaan ja sen jälkeen se vain laski.
Parhaimmillaan minulla oli noin 348 000 dollaria.
Myin ne 1 200 dollarilla. Sen verran niistä lopulta sain.
Kun Enronin osakekurssi romahti, Enronin työntekijöiden eläketilit -
- oli jäädytetty. - Tilimme jäädytettiin.
Kurssi oli noin 32 dollaria.
Jäädytyksen aikana kurssi laski noin yhdeksään.
Emme päässeet niihin käsiksi. Lopulta paljastui järkyttävä asia, että -
Ken Lay, Skilling ja muut pamput siirsivät rahojaan silloin, -
kun me emme pystyneet.
Sisäpiiriläiset olivat myyneet osakkeitaan miljardin dollarin edestä.
Verratkaa sitä linjamieheen, joka työskenteli sähköyhtiössä -
suurimman osan elämästään säästäen rahaa kuukausittain.
Mitä hänelle jäi käteen vuosien raskaasta ja kunnollisesta työnteosta?
Hän sai ison katinkultakimpaleen Pain ollessa jossain Havaijilla -
350 miljoonan dollarin kanssa. Se on väärin.
Tässä kaupungissa on edelleen vihaa ja järkytystä.
Annan terapiaa joillekin perheille vielä kolmen vuoden jälkeenkin.
Jotkut mietiskelijät ovat vieneet tämän pidemmälle.
He tutkiskelevat tämän maan yrityskulttuuria.
On mahdollista saada koko maailma -
ja kaikki sen helyt ja palkinnot - nurkkatoimisto ja kaikki luontaisedut.
Siinä sivussa voi menettää sielunsa.
25. tammikuuta 2002, seitsemän viikkoa Enronin konkurssin jälkeen, -
Cliff Baxter teki itsemurhan.
Media vainosi häntä, koska hänet mainittiin kirjeissäni -
ja koska häntä vastaan nostettiin siviilikanne myymiensä 30 miljoonan dollarin osakkeiden takia.
Se kaikki ilmeisesti murskasi hänet.
Mielestäni Cliffin itsemurhaviesti kertoo kaiken.
Entinen suuri ylpeys on poissa.
Minun on erittäin vaikeaa puhua Cliffistä. Olimme vuosikausia erittäin läheisiä.
Hän oli todella hieno mies.
Hänen persoonansa liittyi vahvasti -
hänen menestykseensä Enronissa.
On vaikea tarkastella elämäntyötään ja todeta -
sen epäonnistuneen. On tehtävä itsetutkiskelua ja kysyttävä itseltään, -
kuka olin ja kuka minusta tuli.
On ymmärrettävä, että on ehkä nähnyt varjonsa.
Andy Fastow myönsi syyllisyytensä tilisiirtopetoksiin.
Hän suostui luovuttamaan 23 miljoonan rahavarat.
Hänen tuomionsa lyhennettiin 10 vuoteen, -
kun hän todistaisi muita Enronin johtajia vastaan.
Miksi Enron? Miksei WorldCom, Tyco tai Global Crossings?
Enronin tuhoon johtava erehdys oli ajatus, että äly -
ja nokkeluus päihittäisivät järjestelmän.
Vuonna 2004 Jeff Skillingia syytettiin sisäpiirikaupasta -
ja sijoittajien harhauttamisesta.
Ilmoittaen olevansa syytön, hän maksoi asianajajilleen -
23 miljoonan dollarin ennakon puolustamisestaan.
Enronia ei pitäisi tarkastella -
poikkeuksena, jota ei voi tapahtua muualla, -
koska on kyse rationalisoinnista, ettei tee mitään väärin.
Mukaan on vedetty Arthur Andersen ja asianajajat. Pankkiirit tietävät puuhistamme.
Ilmassa on vastuun pakoilua.
Kaikki olivat samassa veneessä.
- Se voi tapahtua uudestaan. - Enronin tilintarkastustoimisto -
Arthur Andersen todettiin syylliseksi oikeusprosessin vaikeuttamiseen.
Rehellinen maine romuttuneena -
Amerikan vanhin tilintarkastustoimisto tuhoutui Enronin mukana -
ja 29 000 henkilöä menetti työnsä.
Enronin osakkeenomistajat vaativat Enronilta ja sen pankeilta 20 miljardia dollaria.
Ken Layta syytettiin myös petosaikeesta.
Hänen asianajajansa kanta on, että Ken Lay on kärsinyt eniten -
- Enronin konkurssista. - Mukavaa, että tulitte.
Tämänpäiväisen Ken Layn pidätyksen myötä -
Enronin ylin porras -
on haastettu vastaamaan rikoksistaan.
- Herra Lay, onko teillä sanottavaa? - Ehkä myöhemmin.
Enronin tarkastelu vastaa suurten mahdollisuuksien kääntöpuolien tarkastelua -
koska kuten useimmat ikävästi päättyvät asiat, se alkoi eri tavalla.
Se alkoi ihmisistä, jotka uskoivat muuttavansa maailmaa.
Ajan myötä heistä tuli oman ylimielisyytensä ja ahneutensa uhreja.
Se on kuin suurten lupauksien ja mahdollisuuksien -
kääntöpuolen näkemistä peilistä.
Pääopetuksen uskon olleen se, mitä Enron vaati työntekijöiltään.
Se oli: "Kysy miksi."
En kysynyt niin itseltäni tarpeeksi.
En kysynyt niin esimiehiltä tai kollegoiltani tarpeeksi.
Miksi?
20 000 työntekijää menetti työnsä ja terveysvakuutuksensa.
Keskimääräinen eroraha oli 4 500 dollaria.
Ylin johto sai bonuksia 55 miljoonaa dollaria.
Vuonna 2001 työntekijät menettivät 1,2 miljardia dollaria eläkerahastoissa, -
eläkeläiset menettivät 2 miljardia dollaria eläkerahojaan ja -
Enronin ylin johto myi osakkeitaan 116 miljoonan dollarin edestä.
Syyllisyytensä myöntäneitä 15, tuomittuja 6, vapautettuja 1, vireillä olevia 11.
Kolme pörssivälittäjää myönsivät syyllisyytensä tilisiirtopetokseen.
Neljä Merrill Lynchin johtajaa tuomittiin petoksesta Nigerian-kaupoissa.
Ken Layn ja Jeff Skillingin oikeudenkäynti käydään tammikuussa 2006.